ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року 
м. Київ

справа № 520/1209/24
адміністративне провадження № К/990/34485/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Коваленко Н.М, Гриціва М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 (суддя Кухар М.Д.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2024 (колегія суддів: Катунова В.В., Подобайло  З.Г., Чалий І.С.) у справі № 520/1209/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. 15.01.2024  ОСОБА_1  (далі -  ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі  - ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо непоновлення йому виплати пенсії по інвалідності відповідно до частини першої статті 28  Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII);
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок його поновленої пенсії з 22.12.2016;
- стягнути з ГУ ПФУ в Харківській області на його користь заборгованість поновленої виплати пенсії та компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати в сумі 2 191  268,44 грн.
- судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач протиправно не поновив йому зупинену пенсію у зв`язку з перериванням інвалідності відповідно до частини першої статті 28 Закону № 2262-XII, а призначив нову пенсію по інвалідності. Крім того, позивач вважає, що розмір  поновленої пенсії станом на 22.12.2016 мав становити 12371,41 грн та розраховуватись з урахуванням Законів України «Про національну поліцію», «Про індексацію грошових доходів населення», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни», постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015, наказу Міністерства внутрішніх справ № 260 від 06.04.2016.    
2. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.05.2024, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2024, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.12.2019.
Зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, відповідно до вимог статей  43  і  63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону 2011-ХІІ та з врахуванням положень Постанови № 988, згідно з оновленою довідкою від 25.04.2023       №  33/41-7489, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
3. Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
4. Відповідач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався.
5. Ухвалою Верховного Суду від 16.09.2024 відкрито касаційне провадження на підставі пункту 3 частини четвертої та підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
6. У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду та виведенням з 22.05.2025 судді Верховного Суду Стрелець Т.Г. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 21.05.2025 № 12), розпорядженням в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 08.07.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи. 
7. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 08.07.2025 вказану справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бучик А.Ю. - головуючий суддя, судді: Коваленко Н.В., Гриців М.І.
8. У зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.
9. Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ 
10. Судами встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної на умовах  Закону       №  2262-ХІІ  з 22.12.2016. Станом на час розгляду справи пенсія позивача виплачується у розмірі 80 % грошового забезпечення, з урахуванням  40 %  підвищення відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
11. З 07.09.1994  ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю  ІІІ групи, причина інвалідності - ушкодження отримане при виконанні службових обов`язків у зв`язку з аварією на ЧАЕС.  
12. Згідно з довідкою від 14.12.1994, виданою управлінням внутрішніх справ Харківської області Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності на підставі пункту «а» статті 21 Закону         №  2262-XII, в розмірі 60 % грошового забезпечення. 
13. З 01.10.1999 виплату пенсії  позивачу зупинено у зв`язку із закінченням строку, на який установлена інвалідність.
14. У матеріалах справи відсутні докази того, що у період з 01.10.1999 по 22.12.2016 позивач здійснював повторний огляд МСЕК.
15. Згідно з довідкою МСЕК серії 12ААА № 466112 від 22.12.2016 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 22.12.2016  безтерміново, причина інвалідності - захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
16. 12.01.2017 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою, в якій просив призначити або поновити виплату пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
17. Відповідно до поданої позивачем заяви, відповідач призначив йому пенсію по інвалідності з 22.12.2016 в розмірі 60 % грошового забезпечення, з урахуванням  30  %  підвищення відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
18. 02.09.2021 позивач подав до ГУ ПФУ в Харківській області заяву, в якій просив продовжити йому виплату пенсії як особі з інвалідністю ІІ групи, причина інвалідності - захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. До заяви було додано акт огляду МСЕК №  316668 від 10.08.2021.
19. На підставі вказаної заяви позивача, відповідач здійснив перерахунок його пенсії  у розмірі 80 % грошового забезпечення.
20. На підставі заяви позивача від 07.04.2023 Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» видала останньому довідку  від 25.04.2023 № 33/41/7489 про розмір грошового забезпечення позивача станом на листопад 2019 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-XII,  статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  та з врахуванням положень  постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії позивача
21. У відповідь на звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії за оновленою довідкою про грошове забезпечення № 33/41/7489 від 25.04.2023, ГУ  ПФУ в Харківській області зазначило про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії позивача відповідно до вказаної довідки.
22. Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо повторного призначення пенсії по інвалідності, а не її поновлення з 22.12.2016, та невірного її розрахунку, позивач звернувся до суду з цим позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
23. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» про розмір грошового забезпечення від 25.04.2023       №  33/41-7489, починаючи з 01.12.2019.
Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з необґрунтованості позовних вимог в частині поновлення виплати пенсії позивачу та перерахунку поновленої пенсії та з передчасності вимог про компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
24. Касаційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права. 
25. Позивач вказує, зокрема, на те, що суди не врахували, що позов стосувався поновлення з 22.12.2016 виплати пенсії по інвалідності в разі переривання інвалідності відповідно до частини першої статті 28 Закону №  2262-ХІІ, а не перерахунку пенсії по інвалідності з 01.12.2019 з урахуванням нової довідки про розмір грошового забезпечення.
26. Зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання поновлення виплати зупиненої пенсії в разі переривання інвалідності, яке врегульоване частиною першою статті 28 Закону № 2262-ХІІ.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
27. Відповідно до частин першої та другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
28. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, виходить з такого.
29. Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
30. Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
31. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон № 2262-ХІІ.
32. Статтями 1, 2 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.
Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії в разі втрати годувальника призначаються незалежно від тривалості служби.
33. Відповідно до статті 18  Закону № 2262-ХІІ пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.
34. Статтею  19  Закону № 2262-ХІІ визначено, що  групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
35. Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
36. Згідно зі статтею 21 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній станом на 26.09.1994) пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ призначаються в таких розмірах:
а) інвалідам війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60  процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку);
б) іншим інвалідам I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40  процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку). 
37. Станом на 22.12.2016 редакція вказаної статті не змінилась.
38. Статтею 28 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній станом на 22.12.2016) передбачені умови поновлення виплати пенсії в разі переривання інвалідності. 
39. Так, згідно з частиною першою вказаної статті в разі порушення інвалідом з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом строку повторного огляду у медико-соціальних експертних комісіях виплата йому пенсії зупиняється, а при визнанні його знову інвалідом - поновлюється з дня зупинення, але не більш як за один місяць до дня повторного огляду.
40. Проте, суди першої та апеляційної інстанцій вирішуючи вказаний спір не врахували положень вказаних норм, а зазначили, що станом на 22.12.2016 розмір пенсії позивача не міг перевищувати 60 % грошового забезпечення, водночас вважали, що визначення у  протоколі формулювання про призначення, а не поновлення  пенсії жодним чином не свідчить  про порушення прав позивача на пенсійне забезпечення. Під час розгляду справи суди належним чином не перевірили наявність правових підстав для поновлення пенсії позивача та її складових, не з`ясували: чи мають бути враховані складові грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, з урахуванням збільшення, індексації, підвищення, доплати і додаткової пенсії, про які зазначає позивач, чи надавались позивачем довідки про грошове забезпечення та з чого складалось грошове забезпечення, якщо такі довідки були надані, чи відповідав розмір нарахованої пенсії належному розміру пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
41. Також поза увагою судів залишились положення статей 122, 123 КАС України щодо строку звернення до адміністративного суду та наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду, оскільки спір у вказаній справі стосується виплати пенсії, яка є щомісячним платежем та на яку поширюються строки звернення до суду.
42. Крім того, суди першої та апеляційної інстанції вирішили спір поза межами позовних вимог, оскільки позивач просив поновити виплату пенсії по інвалідності, але не просив провести перерахунок його пенсії з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки від 25.04.2023 № 33/41-7489, про що судами у судових рішеннях вказано не було.
43. Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
44. Разом з тим, з огляду на те, що суди не вирішили по суті заявлених позовних вимог, а вийшли за межі позовних вимог, ухвалені у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можна вважати законними та обґрунтованими.
45. Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
46. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
47. Отже, Верховний Суд позбавлений процесуального права самостійно дослідити докази та оцінити доводи сторін у справі.
48. Відповідно до частини 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази, суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
49. Частиною четвертою статті 353 КАС України передбачено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
50. Враховуючи зазначене, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги та, як наслідок, скасування оскаржуваних судових рішень із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
51. Під час нового розгляду необхідно надати оцінку поданих сторонами доказів та на підставі оцінки наявних доказів (за необхідності - отримання додаткових доказів) прийняти законне та обґрунтоване рішення. 
Керуючись статтями 345, 349, 353, 356 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2024 скасувати. 
Справу № 520/1209/24 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                                     А.Ю. Бучик

Судді:                                                                                                            М.І. Гриців

                                                                                                                       Н.В. Коваленко