ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

28 серпня 2025 року 	м.Суми	

Справа №573/1436/24 
Номер провадження 22-ц/816/759/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Філонової Ю. О. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Скользнєвою Валерією Владиславівною,
на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 12 вересня 2024 року у складі судді Терещенко О.І., ухвалене в м. Білопілля Сумської області, 
в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулося до суду з вищевказаним позовом.
Свої вимоги мотивувало тим, що 24 березня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, що у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1176-6391. Відповідно до умов договору кредитодавець надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 12 000,00 грн, зі строком кредитування 300 днів, зі зниженою процентною ставкою 2,50% в день, стандартною процентною ставкою 3,00 % в день. 
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 13 червня 2024 року становить 118920,00 грн, з яких: 12 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 106 920 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами.
Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідача на свою користь загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1176-6391 від 24 березня 2023 року в розмірі 60 000 грн, з яких: прострочена заборгованості за кредитом – 12 000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 48 000 грн. Судові витрати покласти на відповідача.
Білопільський районний суд Сумської області рішенням від 12 вересня 2024 року позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнив.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1176-6391 від 24 березня 2023 року у сумі 60000 грн та 2422,40 грн судових витрат.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника – ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що при оформленні кредитної лінії відповідачу не було повідомлено про умови кредитування. Кредитна лінія оформлена на 18 днів. Будь-які інші умови та примірник кредитного договору відповідачу не було надано після отримання кредитної лінії.
Вказує на те, що договір містить два строки кредитування, що призводить до неправильного, а то й різного тлумачення та розуміння його сторонами договору, зокрема позичальником. Відповідач, отримуючи кредит 24 березня 2023 року, вважав, що повинен був повернути його 10 квітня 2023 року та заявляв саме про цей строк. Однак, позивач, нараховуючи заборгованість за процентами, виходив з іншого строку кредитування. 
На думку скаржника, починаючи з 11 квітня 2023 року у кредитодавця відсутнє право нараховувати проценти за кредитним договором, натомість проценти були нараховані по 17 січня 2024 року.
Тому вважає наявною заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 000 грн як прострочену заборгованість за кредитом та 5400 грн як прострочену заборгованість за нарахованими процентами.
Також зазначає, що позивачем не доведено факт надання відповідачу кредиту в сумі, зазначеній в позовній заяві. З огляду на докази наявні в матеріалах справи, неможливо ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, оскільки повної інформації щодо номера банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідача матеріали справи не містять.
Крім того, вважає, що нарахований розмір процентів є несправедливим.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. Зазначає, що кредитні кошти були перераховані позивачем у відповідності до умов кредитного договору та Правил та на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої від відповідача. На підтвердження обставини перерахування відповідачу грошових коштів суду надано довідку АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування суми кредиту № 1176-6391 від 24 березня 2023 року, а також лист (довідку) АТ КБ «ПриватБанк», які містять номер особистого електронного платіжного засобу відповідача із маскою, а саме НОМЕР_1 . У кредитному договорі сторонами було погоджено умови щодо розміру та строку кредитного договору і ОСОБА_1 погодився з такими умовами шляхом підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8092. Позивач нарахував проценти за користування кредитом згідно п. 4.6 та 10.1 кредитного договору протягом строку договору, що визначені п. 4.8 договору. Крім того, звертає увагу, що відповідачу жодні проценти за несвоєчасне повернення отриманого кредиту відповідно до ст. 625 ЦК України, пеня, штраф та інші платежі за неналежне виконання умов кредитного договору не нараховувались. Вважає, що відповідач помилково ототожнює проценти за користування кредитом з неустойкою. Крім того, зазначає, що умови щодо нарахування процентів не можна вважати несправедливими, оскільки розмір процентів визначено за спільною згодою сторін, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 24 березня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1176-6391, відповідно до умов якого кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів (далі – кредит) позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку передбаченому цим договором. Сума кредиту – 12 000 грн; заявлений строк користування кредитом (перший базовий період) складає 18 календарних днів; останній календарний день першого базового періоду – 10 квітня 2023 року, нараховані проценти за користування кредитом у заявлений строк – 5400 грн; стандартна процентна ставка – 3% за кожен день користування кредитом; пільгова процентна ставка – 2,5% за кожен день користування кредитом; знижена процента ставка - 2,5% за кожен день користування кредитом; строк кредитування – 300 календарних днів (до 17 січня 2024 року), строк договору є рівним строку кредитування; в частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (а.с. 8, на звороті -14).
Пунктом 2.3 договору передбачено, що для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування.
Згідно з пунктом 11.1 договору, цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.
Пунктом 11.3.1. договору передбачено, що позичальник підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст.ст. 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті https://creditkasa.com.ua, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансових послуг без нав`язування її придбання.
Указаний договір відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8092 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
На підтвердження факту отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, позивачем надано копію довідки про перерахування суми кредиту № 1176-6391 від 24 березня 2023 року, здійсненого за допомогою системи LiqPay (а.с. 31, на звороті), а також копію довідки (підписано КЕП начальника департаменту АТ КБ «ПриватБанк» Чаплинською М.В.) АТ КБ «ПриватБанк» від 18 червня 2024 року про успішне зарахування суми 12 000 грн від 24 березня 2023 року по договору 1176-6391 на рахунок НОМЕР_1 , ID платежу 2259612422 (а.с. 24, на звороті - 31).
Із довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 13 червня 2024 року, встановлено що за кредитним договором №1176-6391 від 24 березня 2023 року, сума наданого кредиту – 12 000,00 грн, основний борг – 12 000 грн, залишок процентів – 106 920 грн (а.с. 32, на звороті - 35).
В матеріалах справи міститься копія правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), що підписані позичальником 24 березня 2023 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А8092 (а.с. 14 на звороті -21), а також паспорт споживчого кредиту (а.с. 21 на звороті - 24).
Довідка про укладений договір містить розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що загальний розмір заборгованості станом на 13 червня 2023 року складає 118 920 грн, з яких: 12 000 грн – основний борг; 106 920 грн – заборгованість за процентами (а.с. 22, на звороті - 35). 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту, тому дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 12000 грн. Стосовно стягнення процентів за користування кредитними коштами, суд вказав, що договір про відкриття кредитної лінії № 1176-6391 від 24 березня 2023 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», отже вимога позивача про стягнення з відповідача простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 48 000 грн підлягає задоволенню. 
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.
Підставами позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, який було укладено в електронній формі через інформаційно-телекомунікаційну систему із застосуванням електронного підпису.
Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Закон України «Про електронну комерцію» (тут і далі в ред. на час виникнення спірних правовідносин) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»  електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України).
За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставини отримання відповідачем кредитних коштів.
Матеріалами справи підтверджується, що переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору, здійснено у відповідності до п. 4.2. договору шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 відповідача, номер якої вказано у розділі 12 «Реквізити сторін» у рядку «Позичальник» договору про відкриття кредитної лінії №1176-6391, що підтверджується копією довідки АТ КБ «ПриватБанк», підписаної КЕП начальника департаменту АТ КБ «ПриватБанк» Чаплинською М.В. 18 червня 2024 року. Перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay здійснено АТ КБ «ПриватБанк» на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року. 
Підписавши електронний договір №1176-6391 від 24 березня 2023 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8092 відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту та засвідчив у встановленій законом формі свою обізнаність з усіма умовами кредитування. Вказане спростовує доводи скаржника, що його не було ознайомлено з умовами кредитування.
На підтвердження обставини порушення відповідачем обов`язку з повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами позивачем надано розрахунок заборгованості, який міститься у довідці про укладений договір та який відповідачем не спростовано (а.с. 32, на звороті - 35).
Стосовно тверджень скаржника, що кредитний договір містить два строки кредитування, слід зазначити,що відповідач фактично підміняє поняття «строк договору» та «строк виконання зобов`язань», які за положеннями ЦК України мають різний зміст. 
За договором про відкриття кредитної лінії № 1176-6391 сторони окремо визначили строк договору, який є рівним строку кредитування та становить 300 календарних днів (до 17 січня 2024 року), а також термін виконання зобов`язання з повернення кредиту, у випадку якого застосовується пільгова процентна ставка – 18 календарних днів (перший базовий період). З огляду на зазначене, твердження відповідача, що кредитний договір містить два строки кредитування, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Доводи апеляційної скарги, що проценти нараховувалися після закінчення строку кредитування, спростовуються матеріалами справи, позаяк з наданого розрахунку заборгованості вбачається, що після закінчення строку кредитування (17 січня 2024 року) проценти за користування кредитними коштами не нараховувалися.
Стосовно тверджень відповідача, що умови кредитного договору щодо розміру процентів за користування кредитними коштами, є несправедливими, колегія суддів зауважує, що проценти, передбачені умовами кредитного договору, за своєю суттю є платою за користування кредитом, а не компенсацією у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».Перед укладенням договору сторони досягли згоди з усіх істотних його умов, зокрема, й щодо розміру процентів за користування кредитними коштами, їх волевиявлення було вільним та відповідало їхній внутрішній волі. Підписавши кредитний договір, відповідач погодився на запропонований розмір процентів за користування кредитними коштами та зобов`язався їх сплатити.
Крім того, відповідач із зустрічним позовом про визнання кредитного договору недійсним у частині визначення розміру процентів у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» не звертався, а відповідно до положень ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитом, яка складається з 12000 грн - основного боргу та 48 000 грн - заборгованості за процентами.
Таким чином доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Скользнєвою Валерією Владиславівною, залишити без задоволення.
Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 12 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   Ю. О. Філонова