УХВАЛА
 
30 червня 2025 року
м. Київ
справа № 719/269/24
провадження № 51-2433 ск 25
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого        ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 08 травня 2025 року щодо неї та засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
встановив:
У касаційній скарзі засуджена порушує питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку. 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху із наданням строку для усунення недоліків, з огляду на таке.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). 
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, тому при розгляді касаційної скарги виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.
Як слідує зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 , зокрема, наводить аргументи щодо незаконності судового рішення посилаючись на неповноту судового розгляду 
(ст. 410 КПК України), на підставі якої просить скасувати ухвалу апеляційного суду, однак не враховує, що неповнота судового розгляду є підставою для зміни чи скасування вироку судом апеляційної інстанції, проте в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом касаційного розгляду.
Окрім цього, засуджена стверджує про недостовірність показань свідків, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, що не є предметом оцінки касаційного суду.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 
1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 
2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Викладені у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з вищенаведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду. Так, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, що є процесуально некоректною вимогою, оскільки у разі скасування ухвали апеляційного суду новий розгляд можна призначити виключно у суді апеляційної інстанції.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою засудженої.
У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.
При цьому, недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Що стосується клопотання засудженої про призначення та заміну захисника зазначаємо, що до ухвалення рішення про відкриття касаційного провадження Суд не має процесуальної можливості для розгляду будь-яких клопотань, за виключенням клопотання про поновлення строку касаційного оскарження. Відповідно до статті 430 КПК України всі клопотання вирішуються судом протягом десяти днів після відкриття касаційного провадження.
Разом з цим, Верховний Суд звертає увагу, що за приписами п. 9 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02 червня 2011 року № 3460-VI право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, на всі види правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.
Таким чином, у разі потреби в одержанні правової допомоги під час складання документів процесуального характеру за змістом статей 110 і 113 КВК України засуджена вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 08 травня 2025 року щодо неї та засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.                           
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                       ОСОБА_3