ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

26 серпня 2025 року 	м.Суми	

Справа №584/1754/23 
Номер провадження 22-ц/816/952/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Собини О. І. 
за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І., 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Головне управління Національної поліції в Сумській області, 
третя особа – Конотопський РВП ГУНП в Сумській області,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 13 листопада 2024 року, в складі судді Данік Я.І., постановлену у м. Путивль, 

                                                                     в с т а н о в и в:  
     
Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 13 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ГУНП в Сумській області, третя особа – Конотопський РВП ГУНП в Сумській області, про відшкодування моральної шкоди, залишено без розгляду.
Роз`яснено позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин, оскільки 10 жовтня 2024 року о 09:00 год. та 13 листопада 2024 року о 09:00 год., у період судового засідання було оголошено повітряну тривогу, тому у приміщення суду був заборонений вхід відвідувачам, а присутніх з будівлі суду видаляли.
Посилаючись на висновок Верховного Суду у постанові від 22.12.2022 року, справа №910/2116/21 (910/12050/21), вказує, що при розв`язанні питання про наявність підстав для відкладення розгляду справи, у якій на початок судового засідання оголошено сигнал «повітряна тривога», суд має керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини, а обов`язком суду є сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, зокрема на участь у судовому розгляді, та виходити з того, що відсутній учасник справи не з`явився в судове засідання з об`єктивних і поважних причин, за відсутності клопотання про розгляд справи за його відсутності. Обставини оголошення сигналу «повітряна тривога» у певному регіоні слід вважати загальновідомими, тобто такими що не потребують доказування, а неявка у судове засідання учасників справи може бути спричинена такою надзвичайною ситуацією, яка об`єктивно унеможливлює завчасне подання клопотання про відкладення розгляду справи з цих причин. Відповідно, не можна вважати, що неявка в судові засідання 10 жовтня 2024 року о 09:00 год. та 13 листопада 2024 року о 09:00 год., є повторною, оскільки ці судові засідання не відбулися через повітряну тривогу.
Вказує, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним. 
У відзиві на апеляційну скаргу ГУНП в Сумській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін, як законну та обґрунтовану. Вважає, що посилання на оголошення сигналу «повітряна тривога» є формальним виправданням і між засіданнями було достатньо часу для повідомлення суду про причини неявки.
Вказує, що оскільки саме ОСОБА_1 був ініціатором судового процесу, то жодного обмеження у доступі до правосуддя він не мав. Крім того у позивача було достатньо часу для обґрунтування своєї позиції у будь-який доступний спосіб.  
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1 , представник Конотопського РВП ГУНП в Сумській області повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без даних сторін, оскільки явка до апеляційного суду є необов`язковою, їх позиція є чіткою і зрозумілою. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача Давиденко О.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не з`явився в судове засідання з невідомих причин, будь-яких доказів на підтвердження поважності причин неявки як в судове засідання 10 жовтня 2024 року, так і 13 листопада 2024 року не надано, заяв про розгляд справи у його відсутності не подав, тому вважав причини його неявки не поважними.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 21 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ГУНП в Сумській області, третя особа – Конотопський РВП ГУНП в Сумській області про відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 22 листопада 2023 року справа була призначена до розгляду на 21 грудня 2023 року на 09 год. 00 хв. за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 10).
Про розгляд справи у вказану дату позивач повідомлений належним чином (а.с. 17).
У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи було відкладено на 25 січня 2024 року на 11 год. 00 хв., про що позивач повідомлений належним чином (а.с. 19, 22).
Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 26 лютого 2024 року відкрите судове засідання у справі призначено до розгляду на 06 березня 2024 року на 09 год. 00 хв. (а.с. 29). Однак позивач у судове засідання не з`явся, розгляд справи було відкладено на 04 квітня  2024 року на 14 год. 00 хв., про що позивач повідомлений належним чином (а.с. 51, 57).
За клопотанням відповідача розгляд справи відкладено на 02 травня 2024 року на 14 год. 00 хв., про що позивач був повідомлений (а.с. 61, 72). 
У подальшому розгляд справи знову відкладався за клопотанням відповідача на 17 червня 2024 року на 14 год. 00 хв., однак не відбувся у зв`язку з повітряною тривогою. Судове засідання призначено на 29 серпня 2024 року на 09 год. 00 хв., але знову не відбулося у зв`язку з повітряною тривогою (а.с. 73, 74, 87, 93, 96).
Судове засідання призначено на 10 жовтня 2024 року на 09 год. 00 хв., однак через неявку позивача повідомленого належним чином про час і місце розгляду справи, судове засідання відкладено на 13 листопада 2024 року на 09 год. 00 хв. (а.с. 96, 106, 107) 
13 листопада 2024 року сторони в судове засідання не з`явилися, суд ухвалив провести розгляд справи без сторін (а.с. 113).
За інформацією Департаменту цивільного захисту Сумської ОДА від 02 грудня 2024 року №5-Д/03.1 повітряна тривога 10.10.2024 року за період з 08.00 до 10.00 оголошувалась 2 рази: з 07 год. 14 хв. до 08 год. 36 хв. та з 09 год. 08 хв. до 12 год. 02 хв. на території усієї Сумської області.
Повітряна тривога 13.11.2024 року за період з 08.00 до 10.00 оголошувалась 1 раз з 22 години 53 хвилини 12.11.2024 і тривала до 10 години 36 хвилин 13.11.2024 на території усієї Сумської області.
Отже, станом на час призначення судового засідання по справі, як 10 жовтня 2024 року на 09 год. 00 хв., так і 13 листопада 2024 року на 9 год. 00 хв., у м. Путивль тривала повітряна тривога. 
За даними протоколу судового засідання за 13 листопада 2024 року розгляд справи розпочався о 09 год. 10 хв., тобто, під час повітряної тривоги (а.с. 113)
Апеляційний суд зазначає, що з початку повномасштабної військової агресії населені пункти України систематично зазнають ракетних ударів, а прифронтові міста і села – бомбардувань, артилерійських та мінометних обстрілів. 
Оповіщення про загрозу або виникнення таких надзвичайних ситуацій здійснюється через системи оповіщення різних рівнів, електронні комунікаційні мережі загального користування тощо, відповідно до статті 30 Кодексу цивільного захисту України, Положення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та організації зв`язку у сфері цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2017 року №733, зокрема шляхом уривчастого звукового попереджувального сигналу «Увага всім» та трансляції відповідного повідомлення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайної ситуації (далі - сигнал «повітряна тривога»).
Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05 серпня 2022 року № 23).
Відповідно до наведених приписів судами запроваджено локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал «повітряна тривога» та реагування задля збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, зокрема для їх негайного переходу до укриття.
Враховуючи наведене, при вирішенні питання про наявність підстав для відкладення розгляду справи, у якій на початок судового засідання оголошено сигнал «повітряна тривога» суд має керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини, а обов`язком суду є сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, зокрема на участь у судовому розгляді, та виходити з того, що відсутній учасник справи не з`явився в судове засідання з об`єктивних і поважних причин, за відсутності клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право на справедливий суд. У ч. 1 цієї статті встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Частиною 1 ст. 6 Конвенції закріплені такі елементи права на судовий захист, як право на розгляд справи, справедливість судового розгляду, публічність розгляду справи та проголошення рішення, розумний строк розгляду справи, розгляд справи судом, встановленим законом, незалежність і безсторонність суду. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
За змістом цих вимог процесуального закону правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки позивача, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка без поважних причин, а також за умови, що він був належним чином повідомлений, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи. 
Під час вирішення питання про залишення позову без розгляду правове значення має виключно належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача, оскільки за встановлених обставин оголошення у місті повітряної тривоги, не можна зробити однозначний висновок про наявність ознак повторності неявки позивача у судове засідання.  
Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про отримання ОСОБА_1 повідомлення про відкладення розгляду справи на 13 листопада 2024 року.    
За встановлених обставин, суд першої інстанції не був позбавлений можливості ще раз відкласти розгляд справи.
Крім того, апеляційний суд зазначає, що ніхто не може бути обмежений у праві доступу до правосуддя, яке охоплює право особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. 
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права. Згідно практики Європейського Суду з прав людини, у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.
Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Таким чином, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
У рішенні по справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, як свідчить позиція Європейського Суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                         у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 13 листопада 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Путивльського районного суду Сумської області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складене 27 серпня 2025 року. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   О. І. Собина