УХВАЛА
10 липня 2025 року
м. Київ
справа № 639/1373/21 
провадження № 51-2612ск25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                         ОСОБА_1 , 
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 
встановив:
Прокурор звернулася до суду з касаційною скаргою на указане вище судове рішення щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , де стверджує про наявність підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до його скасування та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Згідно ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції може ухвалити рішення про погіршення становища засудженого не тільки за наявності таких вимог в касаційній скарзі, а й відповідних обґрунтованих доводів учасника кримінального провадження, змістом яких охоплюються належні підстави для такого рішення, оскільки, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 26 КПК, Суд не може на власний розсуд відшуковувати в оскарженому рішенні відповідні підґрунтя для цього.
Прокурор в касаційній скарзі зазначає про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність через те, що апеляційний суд не надав належної оцінки всім доводам апеляційної скарги сторони обвинувачення про безпідставне  застосування до засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 положень ст. 75 Кримінального кодексу України (далі ? КК).
Зі змісту оскарженого судового рішення вбачається, що питання щодо обґрунтованості звільнення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням було предметом перевірки суду апеляційної інстанції на підставі, серед іншого, апеляційної скарги сторони обвинувачення, проте в касаційній скарзі прокурор не обґрунтовує, які з обставин, взятих цим судом до уваги, не свідчать про наявність підстав до застосування положень ст. 75 КК як кожна окремо так і всі у сукупності, в контексті приписів ст. 413 КПК.
Стверджуючи, що апеляційний суд навів в ухвалі лише частину доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення, прокурор не указує які конкретно доводи не були відображені в судовому рішенні і на які не надано відповіді.
Доводи про незастосування судом закону про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, прокурору необхідно викласти в касаційній скарзі з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, отже, відобразити в доводах не аналіз доказів на предмет їх достовірності, а спростування висновків суду апеляційної інстанції в контексті істотного порушення вимог КПК та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Натомість на спростування висновків, викладених в ухвалі апеляційного суду, в касаційній скарзі не наведено відповідного обґрунтування.
Крім того, в касаційній скарзі йдеться про те, що апеляційний суд належним чином не перевірив доводів захисника ОСОБА_7 , викладених ним в апеляційній скарзі, про порушення права засудженої ОСОБА_5 на захист при проведенні судом окремих процесуальних дій, зокрема доводів про відхилення клопотання про його участь у судовому розгляді в режимі відеоконференції. 
Водночас, з оскарженої ухвали апеляційного суду видно, що такі питання були предметом оцінки апеляційного суду, однак про те, яких порушень норм КПК в цій частині судом було допущено, з огляду на межі та порядок апеляційного перегляду, передбачені статтями 404, 405, прокурором не зазначено. 
Прокурор не ставить під сумнів мотивів апеляційного суду, наведених на спростування доводів про порушення права на захист ОСОБА_5 при проведенні судом окремих процесуальних дій. Не зазначає яких порушень норм процесуального права цей суд припустився щодо перевірки вироку місцевого суду на предмет повноти судового розгляду та відповідності висновків цього суду фактичним обставинам кримінального провадження з урахуванням мотивів і висновків оскарженої ухвали.
Формальні та неконкретизовані твердження про недотримання судом попередньої інстанції норм КПК не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції без належного обґрунтування з посиланням на відповідні матеріали кримінального провадження, а також норми процесуального закону.
Наявність вказаних недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. 
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6  залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                           ОСОБА_3