Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       08 серпня 2025 року                                          м. Рівне

Справа № 564/642/25
Провадження № 33/4815/679/25

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю: 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 19 червня 2025 року, –

ВСТАНОВИВ:

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 19 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2025 року о 01:34 год. в с. Лісопіль на автодорозі Н25 Городище-Рівне-Старокостянтинів, 131 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A4, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510, що підтверджується тестом №836 від 10.01.2025 року, результат огляду становить 0,86 ‰, чим порушив п.2.9 «а» ПДР.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .
Вважає, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи. Доводить, що з огляду на те, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, які б стали підставою для зупинки його автомобіля, можна дійти висновку про відсутність підстав для проведення освідування його на визначення стану алкогольного сп`яніння, а відтак у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що в порушення наведених вимог інструкції по експлуатації аналізатора Драгер «ALKOTEST 7510» поліцейський застосовував цей прилад без зміни білого мундштука.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 19 червня 2025 року без його участі (а.с.28).
Згідно клопотання про поновлення строку, копію постанови ОСОБА_1 отримав 13 липня 2025 року.
Апеляційна скарга подана до місцевого суду 17 липня 2025 року (а.с.31).
Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:
- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проводився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний – 0,86 ‰ ;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого огляд не проводився;
- результатом огляду за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 7510», відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з показником 0,86 ‰ проміле);
- відеофайлом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та відмовився від проходження огляду у медичному закладі (файл Сlip-1, час 04:05).
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.
При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейський у порушення вимог інструкції з експлуатації аналізатора Drager «Alcotest 7510» застосовував прилад без зміни білого мундштука, є безпідставними, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 самостійно обрав мундштук, який знаходився в індивідуальній фабричній упаковці, а поліцейський вже розпакував його та приєднав до приладу безпосередньо перед проведенням огляду (файл Clip- 1, час 01:30).
Апеляційний суд також критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, які б стали підставою для зупинки його автомобіля, оскільки з матеріалів справи та відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про причину зупинки – керування транспортним засобом у період дії комендантської години (файл Clip- 0, час 00:01).
Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 19 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І.Полюхович