ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 червня 2025 року           справа №200/73/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року у справі № 200/73/25 (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Національна поліція України про визнання протиправним та  скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії ,-

                                                              У С Т А Н О В И В:       

06.01.2025 адвокат Овчаренко Олег Олексійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Національна поліція України з вимогами: - визнати протиправним рішення Головного управління ПФУ в Донецькій області № 2889617192 від 13.12.2024 року “Про відмову в призначені пенсії”, яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено в призначені пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону N2262-XII, - зобов`язати Головне управління ПФУ в Донецькій області, призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , пенсію за вислугу років з 01.11.2024 року, відповідно до п. “а” ч. 1 статті 12 Закону N2262-XII, на підставі документів надісланих до ГУ ПФУ в Донецькій області Національною поліцією України, на виконання рішення Донецького окружного адмінсуду від 06.12.2021 року у справі № 200/11837/21, з врахуванням пільгової вислуги років для призначення пенсії 33 роки 00 місяців 00 днів.
В обґрунтування позову зазначено, що позивача звільнено зі служби в поліції 19.05.2017, при цьому на момент звільнення стаж служби складав: календарна вислуга років 20 років 09 місяців 14 днів, та пільгова вислуга років 27 років 00 місяців 08 днів (участь в АТО 12 років 02 місяці 16 днів), тобто загальна пільгова вислуга років для призначення пенсії склала 33 роки 00 місяців 00 днів. При звільнені зі служби в Національній поліції України позивачу було відмовлено в призначені пенсії за вислугу років. При цьому, оскільки наразі Верховним Судом сформована єдина правова позиція, щодо спірних правовідносин підлягає застосуванню норма, яка діє на момент виникнення спірного питання, позивач звернувся до відповідач із заявою про призначення пенсії. Проте відповідач відмовив у призначенні пенсії.
Позивач вважає, що спірне рішення прийнято відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, зокрема, що позивач має достатній стаж, який надає їй право на пенсію відповідно до приписів пункту а  частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших  осіб».
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року у справі № 200/73/25 позов задоволено, внаслідок чого визнати протиправним та скасовано  рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області № 2889617192 від 13.12.2024 про відмову в призначенні   пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3 код ЄДРПОУ: 13486010) призначити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за вислугу років з 01.11.2024, відповідно до п. “а” ч. 1 статті 12 Закону України від 09.04.1992 N2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі документів надісланих до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області  Національною поліцією України, на виконання рішення Донецького окружного адмінсуду від 06.12.2021 у справі № 200/11837/21, з врахуванням пільгової вислуги років для призначення пенсії 33 роки 00 місяців 00 днів.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.      
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не враховано наявність судового рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі 200/4291/22, яким відмовлено в призначенні пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262.  Не досліджено матеріали справи та причини відмови, що основною підставою відмови є порушений Позивачем порядок звернення за призначенням пенсії. Жодним нормативно правовим документом не передбачено, що особа може звертатися декілька разів з заявою про розгляд документів, які вже є розглянутими по суті та їм надано правову оцінку, навіть у судовому порядку. Не прийнято до уваги зміни в законодавстві (постанова Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», яка набула чинності з 19 лютого 2022 року). Не взято до уваги підстави необхідні для призначення пенсії (Законом № 2262 чітко визначено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності на день звільнення певної календарної вислуги та містить виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років). Не застосовано положення статті 242 КАС України, відповідно до якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а саме: не врахованоправову позицію викладену в постанові Верховного Суду 11 лютого 2025 року по справі 520/34488/23.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанцій залишити без змін.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  наступного висновку. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_2 , має статус  учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .
В період з 05 серпня 1996 року по 06 листопада 2015 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07 листопада 2015 року по 19 травня 2017 року – службу в Національній поліції.
При цьому в період з 07 квітня 2014 року по 06 листопада 2015 року підполковник міліції ОСОБА_1 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, про що свідчить довідка Головного управління МВС України в Донецькій області від 14 серпня 2018 року № 268лк, видана на підставі наказів Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 02 лютого 2015 року № 33 та від 13 грудня 2015 року № 347.
9 травня 2017 року згідно з наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 17 травня 2017 року № 163о/с “По особовому складу” підполковник поліції ОСОБА_1 , який обіймав посаду заступника начальника міжрайонного відділу № 5 (м. Слов`янськ) управління захисту економіки в Донецькій області, був звільнений зі служби в поліції за п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону № 580.
При звільнені зі служби в Національній поліції України позивачу було відмовлено в призначені пенсії за вислугу років.
Вказані вище обставини встановленні рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі № 200/11837/21.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі № 200/11837/21 визнано протиправною бездіяльність Національної поліції України, щодо відмови в оформлені та направлені необхідних документів до органів ПФУ для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 ЗУ № 2262-XII, та зобов`язано Національну поліцію України підготувати та направити до ГУ ПФУ в Донецькій області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, зарахувавши до вислуги років для призначення пенсії період безпосередньої участі в АТО з 07.04.2014 до 19.05.2017 на пільгових умовах, один місяць служби за три місяці.
На виконання рішення суду Національна поліція України підготувала та надіслала до ГУ ПФУ в Донецькій області подання та всі необхідні для призначення пенсії документи.
Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області  від 01.08.2022 № 2889617192 ОСОБА_1  відмовлено в призначені пенсії, оскільки для призначення пенсії за ст. 12 ЗУ № 2262-XII необхідно мати календарну вислугу років 23 роки та більше.
Позивач оскаржив відмову в судовому порядку.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.10.2022 у справі № 200/4291/22 позовні вимоги задоволені, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 01.08.2022 № 2889617192, та зобов`язано призначити  пенсію за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України № 2262-XII виходячи з вислуги років для призначення пенсії 33 роки 00 місяців 00 днів.
 Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.10.2022 у справі № 200/4291/22 скасовано, в задоволені позову відмовлено.
В постанові Перший апеляційний адміністративний суд зазначив, що оскільки на момент останнього звернення позивача із заявою про призначення пенсії були внесені зміни до пп «а» п. 3 Порядку № 393, суд вважає втраченим право на призначення пенсії.
Позивач звернувся до Першого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови від 03.04.2023 у справі № 200/4291/22 за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024  відмовлено у  задоволенні заяви адвоката Овчаренка Олега Олексійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023. При цьому, суд  апеляційної інстанції вказав, що зміна судової практики не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
01.11.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою призначення  пенсії за вислугу років на підставі документів, які були направлені Національною поліцією України до ГУ ПФУ в Донецькій області на виконання рішення Донецького окружного адмінсуду від 06.12.2021 у справі № 200/11837/21.
Рішенням Головного управління ПФУ в Донецькій області від 13.12.2024  № 2889617192 відмовлено в призначені пенсії позивачеві у зв`язку з: -  відсутністю необхідних документів (порушенням пункту 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262, затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, оскільки заява про призначення пенсії подана самостійно до якої не додано будь-яких документів, при цьому  належний пакет документів від Національної поліції України не надходив; -   відсутністю необхідної календарної вислуги років, передбаченої пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262; - недосягненням на день звільнення заявником 45-річного віку та недостатньою вислугою, передбаченою п. «б» ст. 12 Закону №2262.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив наступне.
Зважаючи на те, що спірні правовідносини мали місце до 19.02.2022, суд погоджується із доводами позивача про можливість пільгового обчислення вислуги років відповідно до Порядку № 393 (у редакції до 19.02.2022) для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ.  На момент звільнення позивача, 19.05.2017, стаж його служби складав: календарна вислуга років 20 років 09 місяців 14 днів, та пільгова вислуга років 27 років 00 місяців 08 днів (участь в АТО 12 років 02 місяці 16 днів), тобто загальна пільгова вислуга років для призначення пенсії склала 33 роки 00 місяців 00 днів. Ураховуючи  подання ОСОБА_1 заяви про призначення пенсії від 01.11.2024  та наявність в особовій справі позивача усіх необхідних документів для призначення пенсії позивачеві,  суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії з підстав порушення позивачем  порядку подання документів.
З зазначеним висновком суду не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ).
         Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Згідно пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б-д», «ж» статті 1-2 цього Закону(крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.
Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Відповідно статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Порядок № 393) зі змінами, внесеними постановою КМУ № 119 від 16.06.2022 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», які набули чинності з 19.02.2022 року.
Відповідно до абзацу 1 пункту першого Порядку № 393 в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії (27.06.2022 року, подання від 27.06.2022 року), для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
На підставі пункту 2-1 Порядку № 393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.
Згідно підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Таким чином, на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії від 01.11.2024 року, подання Національної поліції України від 27.06.2022 року редакція пп. «а» п.3 Порядку № 393 зазнала змін, відповідно до яких зарахування строку участі в АТО на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція пп. «а» п.3 Порядку № 393.
Статтею 17 Закону № 2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Отже, Законом № 2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.
Порядком № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
При цьому Порядок № 393 (п.2-1) передбачає обчислення календарної вислуги років за пунктами 1 і 2 цієї постанови, тобто без пільгового врахування періоду участі в АТО.
Оскільки за приписами ст.17 Закону № 2262 при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення, а саме Порядком № 393 визначено обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262 і цей Порядок встановлює пільгове обчислення вислуги років так, як вважає позивач, тільки для визначення розміру пенсії, тому відсутні підстави для врахування позивачу періоду участі в АТО в пільговому обчисленні до календарної вислуги років.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року по справі № 200/4291/22, яке набрало законної сили встановлено, що позивач на день звільнення 19 травня 2017 року мав вислугу років в календарному обчисленні - 20 років 09 місяців 14 днів, що недостатньо для призначення пенсії за вислугу років, тому відповідачем правильно прийнято рішення від 01 серпня 2022 року № 2889617192 Про відмову в призначенні пенсії в зв`язку із відсутністю календарної вислуги років.
На підставі статті 10 Закону № 2262 призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту «б» частини першої статті 1-2 Закону № 2262 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
На підставі частини першої статті 48 Закону № 2262 заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13404, (далі Порядок № 3-1).
Згідно пункту 6 Порядку № 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою дати їх відправлення.
Згідно з пунктом 16 Порядку № 3-1 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії:
перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів;
перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. 
Оскільки призначення пенсії за Законом №2262 відбувається органами Пенсійного фонду України, тому саме пенсійний орган перевіряє підстави призначення пенсії за вислугу років відповідно до нормативно-правових актів, які є чинними на час призначення такої пенсії.
Судом встановлено, що на час звернення позивача 01.11.2024 року до пенсійного органу Порядок № 393 зазнав змін щодо обчислення календарної вислуги років, пенсійний орган призначає пенсію відповідно до тих нормативно – правових актів, які є чинними на час реалізації права на пенсію, час звернення позивача до пенсійного органу.
Як встановлено судом у справі від 03 квітня 2023 року по справі № 200/4291/22  позивач на день звільнення 19 травня 2017 року мав вислугу років в календарному обчисленні - 20 років 09 місяців 14 днів, що недостатньо для призначення пенсії за вислугу років.
Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду  викладеною у низці справі, зокрема,  у постановах від 11 лютого 2025 року у справі  №520/34488/23 «п.16  особа, яка звернулась із заявою про призначення пенсії, після набрання чинності Постановою №119, права на призначення пенсії відповідно до Закону №2262-XII із зарахування вислуги років в пільговому обчисленні не має, у зв`язку з чим відповідач законно відмовив у призначенні пенсії за вислугу років.»  від 14 травня 2025 року у справі № 120/10332/23 «п.34. З огляду на наведене, Суд уважає правильним підхід, відповідно до якого умовою для призначення пенсії за вислугу років для осіб, які звільнились зі служби до набрання чинності Постанови № 119, але звернулись із заявою про оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII після набрання чинності зазначеної постанови, є наявність календарної вислуги років, без можливості обрахунку такої вислуги в пільговому обчисленні.»
Щодо визнання протиправним рішення Головного управління ПФУ в Донецькій області № 2889617192 від 13.12.2024 року “Про відмову в призначені пенсії”, яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено в призначені пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону N2262-XII.
Судом у дані справі встановлено, що 01.11.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою призначення  пенсії за вислугу років просив врахувати документи, які були направлені Національною поліцією України до ГУ ПФУ в Донецькій області на виконання рішення Донецького окружного адмінсуду від 06.12.2021 у справі № 200/11837/21.
          Рішенням Головного управління ПФУ в Донецькій області від 13.12.2024  № 2889617192 відмовлено в призначені пенсії позивачеві у зв`язку з: -  відсутністю необхідних документів (порушенням пункту 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262, затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, оскільки заява про призначення пенсії подана самостійно до якої не додано будь-яких документів, при цьому  належний пакет документів від Національної поліції України не надходив; -   відсутністю необхідної календарної вислуги років, передбаченої пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262; - недосягненням на день звільнення заявником 45-річного віку та недостатньою вислугою, передбаченою п. «б» ст. 12 Закону №2262.
Відповідно до пункту 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262, затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1) у редакції постанови правління ПФУ від 02 березня 2023 року №10-1, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2023 року № 572/39628, заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом  за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.
Уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії (пункт 12 розділу ІІІ. Підготовка і подання документів для призначення пенсії), а саме надається: подання про призначення пенсії; заява встановленого зразку (Додаток 1) про призначення (перерахунок) пенсій згідно Закону №2262; розрахунок вислуги років; грошовий атестат; довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення; копія паспорта та ідентифікаційного номера; заява про відкриття карткового рахунку АТ «Ощадбанк».
Судом встановлено, що 01.11.2024 року ( в порушення приписів п. 2 Порядку №3-1) позивач самостійно звернувся до відповідача лише з заявою про призначення пенсії і неналежний пакет документів до Головного управління не надходив.
Щодо посилань позивача на пакет документів, який був наданий 26 липня 2022 року, то означені документи були розглянуті ще 2022 року, по ним було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії , яке оскаржено в судовому порядку.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року по справі № 200/4291/22, яке набрало законної сили, і на час розгляду цієї справи не скасовано і не змінено, позивачу було відмовлено в у задоволенні позовних вимог про; - визнання протиправним рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 01 серпня 2022 року № 2889617192 Про відмову в призначенні пенсії, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; - зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 01 серпня 2022 року відповідно до ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на підставі пільгової вислуги років для призначення пенсії 27 років 00 місяців 08 днів.
        Вищезазначеним рішенням суду в повному обсязі надано правову оцінку обставинам справи, відсутності  у позивача, з урахуванням наданих документів надісланих до ГУ ПФУ в Донецькій області Національною поліцією України, на виконання рішення Донецького окружного адмінсуду від 06.12.2021 року у справі № 200/11837/21, права на пенсію.
Колегія суддів зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не передбачена можливість, право особи, звертатися декілька разів з заявою про розгляд документів, які вже були розглянути по суті та їм надано правова оцінка судом, рішення якого набрало законної сили.
Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволенні позову.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                        ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року у справі № 200/73/25 – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року у справі № 200/73/25 – скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Національна поліція України про визнання протиправним та  скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Повне судове рішення складено 19 червня 2025  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Сіваченко