УХВАЛА
02 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 153/134/22
провадження № 51-4435ск23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого  ОСОБА_4 на вирок Вінницького апеляційного суду від 19 червня 2025 року,
встановив:
До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України                  (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання приписів цієї статті.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що в касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка її подає, до суду касаційної інстанції.
Такі вимоги мають співвідноситися із приписами ст. 436 КПК відповідно до яких суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:                                     1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;                             2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;                                4) змінити судове рішення.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 у касаційній скарзі порушує питання про зміну вироку Вінницького апеляційного суду                                 від 19 червня 2025 року в частині вирішення цивільного позову та просить стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого: 1 500 000 грн відшкодування моральної шкоди; 94 800 грн відшкодування шкоди, завданої каліцтвом; 78 000 грн витрат на правову допомогу.
Однак такі вимоги не узгоджуються з приписами ст. 436 КПК у частині повноважень суду касаційної інстанції за результатами касаційного розгляду, оскільки їх сформульовано неповно.
Так, Суд зауважує, що зі змісту оскаржуваного вироку та касаційної скарги вбачається, що цим рішенням апеляційний суд залишив без змін вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову. За таких обставин вимога потерпілого про зміну лише вироку апеляційного суду в частині вирішення цивільного позову без зазначення вимоги щодо судового рішення місцевого суду у цій же частині, за викладених вище обставин, є процесуально неспроможними.
Наведені вище обставини перешкоджають Верховному Суду встановити дійсну позицію скаржника щодо меж і, відповідно, результатів касаційного розгляду та перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.
Оскільки касаційна скарга захисника не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                    ОСОБА_3