ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2025 року 
м. Київ
Справа №  910/20104/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,
секретаря судового засідання - Денисевича А. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2024 (колегія суддів: Коробенко Г. П., Кравчук Г. А., Тарасенко К. В.) і рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2024 (суддя Головіна К. І.) у справі
за позовом заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави до відповідачів: 1) Київської міської ради, 2) Громадської організації "Ветеранів та інвалідів АТО", про визнання незаконним та скасування рішення про надання земельної ділянки, припинення права постійного користування, скасування рішення про державну реєстрацію, скасування державної реєстрації права,
за участі:
прокурора - Валевач М. М.,
представника відповідача-1 - Перепелиціна К. М.,
ВСТАНОВИВ: 
Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.          У грудні 2023 року заступник керівника Київської міської прокуратури (далі - Прокурор) звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави з позовом до Київської міської ради та Громадської організації "Ветеранів та інвалідів АТО" (далі - ГО "Ветеранів та інвалідів АТО", громадська організація), про:
-          визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 07.10.2021 №  2790/2831 "Про надання Громадській організації "Ветеранів та інвалідів АТО" земельної ділянки в постійне користування для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та об`єктами соціально-побутової інфраструктури на вул. Канальній, 10 у Дарницькому районі міста Києва";
-          припинення ГО "Ветеранів та інвалідів АТО" права постійного користування земельною ділянкою площею 1,27 га (кадастровий номер 8000000000:90:142:0012) на вул.      Канальній, 10 у Дарницькому районі міста Києва шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 14.12.2022, індексний номер 65771179, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою.
2.          На обґрунтування позовних вимог Прокурор зазначив, що оскаржуване рішення Київської міської ради про надання громадській організації земельної ділянки в постійне користування для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та об`єктами соціально-побутової інфраструктури суперечить частині другій статті 134 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), а передача такої земельної ділянки повинна здійснюватися на конкурентних засадах (на земельних торгах).
Фактичні обставини справи, встановлені судами
3.          Рішенням Київської міської ради від 20.09.2012 № 200/8484 визначено перелік земельних ділянок для опрацювання можливості продажу їх на земельних торгах. До вказаного переліку включено, зокрема, земельну ділянку площею 1,27 га на вул. Здолбунівській (Канальній) у Дарницькому районі міста Києва. Запропоноване цільове призначення (функціональне використання) даної земельної ділянки - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-розважального, спортивно-оздоровчого або офісного комплексу. 
4.          З Державного земельного кадастру вбачається, що 12.11.2013 державним кадастровим реєстратором Головного управління Державного агентства земельних ресурсів у місті Києві на підставі проекту землеустрою здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,27 га (кадастровий номер 8000000000:90:142:0012) за вказаною адресою. 
5.          У подальшому рішенням Київради від 15.02.2018 № 235/4299 внесено зміни до рішення від 20.09.2012 № 200/8484, а саме: місцерозташування зазначеної земельної ділянки змінено на "вул. Канальна, 10", а запропоноване цільове призначення (функціональне використання) земельної ділянки - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
6.          До Державного земельного кадастру щодо вказаної земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:90:142:0012) також були внесені наступні відомості: цільове призначення - 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання - для будівництва, експлуатації та обслуговування офісного комплексу, форма власності - інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня, що підтверджується витягом від 20.11.2018 № HB-0002364572018.
7.           04.04.2019 ГО "Ветеранів та інвалідів АТО" звернулася до Київської міської ради із клопотанням №  К-38524 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та об`єктами соціально-побутової інфраструктури по вул. Канальній 10 у Дарницькому районі міста Києва.
8.          Комунальним підприємством "Київський інститут земельних відносин" був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:90:142:0012) ГО  "Ветеранів та інвалідів АТО", який був погоджений Департаментом містобудування та архітектури відповідно до висновку від 14.04.2021 №  19-1088-В, а також Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області відповідно до висновку від 05.04.2021 № 8723/82-21.
9.          У липні 2021 Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі заяви ГО "Ветеранів та інвалідів АТО" від 01.07.2021 № 67005-005930230-031-03 та проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:90:142:0012) на вул. Канальній, 10 у Дарницькому районі міста Києва було підготовлено проект рішення Київської міської ради про надання ГО "Ветеранів та інвалідів АТО" у постійне користування земельної ділянки площею 1,2700 га (кадастровий номер 8000000000:90:142:0012) для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та об`єктами соціально-побутової інфраструктури (код КВЦПЗ - 02.10) на вул. Канальній, 10 у Дарницькому районі міста Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва, який було направлено на розгляд Київської міської ради відповідно до Регламенту Київської міської ради, затвердженого рішенням від 07.07.2016.
10.          Розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та заяву ГО "Ветеранів та інвалідів АТО" від 01.07.2021, Київська міська рада 07.10.2021 прийняла рішення №   2790/2831, яким затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та вирішила передати ГО "Ветеранів та інвалідів АТО" в постійне користування земельну ділянку площею 1,27 га (кадастровий номер 8000000000:90:142:0012) для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та об`єктами соціально-побутової інфраструктури на вул. Канальній, 10 у Дарницькому районі міста Києва (далі - спірне рішення).
11.          Вказаним рішенням земельну ділянку віднесено до категорії земель житлової та громадської забудови та визначено її код цільового призначення - 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури. Цим же рішенням внесено зміни до рішення Київської міської ради від 20.09.2012 № 200/8484 "Про визначення переліку земельних ділянок для опрацювання можливості продажу їх на земельних торгах", а саме: виключено вказану земельну ділянку з переліку ділянок, які визначені для опрацювання можливості продажу їх на земельних торгах. 
12.          На виконання вказаного рішення Київради 14.12.2022 державним реєстратором Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради прийнято рішення (індексний номер 65771179) про реєстрацію за ГО "Ветеранів та інвалідів АТО" права постійного користування земельною ділянкою площею 1,27 га (кадастровий номер 8000000000:90:142:0012) на вул. Канальній, 10 у Дарницькому районі міста Києва. 
13.          Згідно з витягом з Державного земельного кадастру від 15.07.2023 № HB-99243191922023 на даний час в кадастрі обліковуються наступні відомості щодо вказаної земельної ділянки: вид цільового призначення земельної ділянки - 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; форма власності - комунальна. 
14.          Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до пунктів 1.1 та 1.5 статуту ГО "Ветеранів та інвалідів АТО" організація є добровільним об`єднанням осіб з інвалідністю та інших фізичних осіб, а також є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку. Дана громадська організація є добровільним об`єднанням фізичних осіб, створеним для здійснення та захисту прав і свобод людини та громадянина, задоволення суспільних, зокрема, економічних, соціальних, культурних освітніх та інших інтересів своїх членів та/або інших осіб. 

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
15.           23.05.2024 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2024, про відмову у задоволенні позову.
16.          Оскаржувані судові рішення базуються на тому, що на момент реалізації громадською організацією свого права на отримання земельної ділянки у постійне користування норма статті 134 ЗК України (в редакції, чинній на час прийняття оспорюваного рішення) не підлягала застосуванню, а отже, суди відхилили доводи Прокурора про те, що під час прийняття рішення Київською міською радою не було дотримано процедури передачі земельних ділянок комунальної та державної власності в постійне користування на конкурентних засадах (на земельних торгах). 
17.          Суди виснували, що Київська міська рада, приймаючи спірне рішення, виходили з принципу, за яким особа повинна мати можливість закінчити реалізацію відповідного права за тими нормами, що діяли на момент початку реалізації відповідного права.
18.          Що ж стосується доводів Прокурора про незаконність передачі громадській організації в постійне користування земельної ділянки, яка знаходиться у межах санітарно-захисної зони, то суди попередніх інстанцій зазначили, що відповідний статус земельної ділянки, на якій створена така зона, вказує на заборону проведення на ній певних робіт, але не свідчить про заборону передачі самої земельної ділянки у постійне користування.
19.          Виходячи з наведених вище мотивів, суди попередніх інстанцій визнали, що Прокурором не доведено, що оспорюване рішення Київської міської ради про передачу земельної ділянки в постійне користування ГО "Ветеранів та інвалідів АТО" було прийняте з порушенням закону. Як наслідок, суди також відмовили у задоволенні інших похідних вимог щодо припинення права постійного користування ГО "Ветеранів та інвалідів АТО" шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і здійсненої на його підставі державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою.
Короткий зміст касаційної скарги
20.          Прокурор звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове - про задоволення позову. 
21.          На обґрунтування підстав касаційного оскарження Прокурор посилається на пункти 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України.
22.          На думку скаржника, судом апеляційної інстанції було застосовано норми права без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду:
-          від 18.09.2024 у справі № 924/797/22 (пункт 4.58) та від 15.11.2024 у справі № 905/20/23 (пункти 8.107- 8.109, 9.6) - щодо застосування положень статей 92, 116, 134, 152 ЗК України при наданні земельних ділянок в постійне користування; 
-          від 03.04.2018 у справі № 815/3059/17 (пункт 15), від 23.01.2020 у справі № 620/1058/19 (пункт 28), від 28.10.2020 у справі № 819/1976/17 (пункт 53), від 22.10.2020 у справі №  815/7279/16 (пункти 28, 29), від 29.03.2021 у справі № 2040/6485/18 (пункти 13, 19), від 13.04.2021 у справі №   818/1470/18 (пункти 29- 33), від 29.10.2021 у справі №   340/1039/20 (пункти 23, 24), від 29.11.2021 у справі № 340/1037/20 (пункти 29, 30), від 15.07.2021 у справі № 520/3930/19 (розділ VII), від 25.05.2022 у справі № 620/1060/21 (пункти 34, 35) та від 18.01.2023 у справі № 580/1300/22 (пункти 53- 57) - щодо застосування статті 136 ЗК України в частині неможливості відчуження, передачі в заставу, надання в користування земельних ділянок, включених до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності, або права на них, виставлені на земельні торги до завершення торгів; 
-          від 29.04.2020 у справі № 712/6577/18 (пункти 43- 47) щодо застосування статті 114 ЗК України в частині неможливості будівництва житлових будинків в межах санітарно-захисної зони.
23.          Прокурор також зазначає, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, які підтверджують доводи позову щодо неможливості надання вільної земельної ділянки в постійне користування громадській організації для забудови.
24.          Крім того, скаржник заявив клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав наявності виключної правової проблеми - можливість надання громадській організації осіб з інвалідністю України земельної ділянки в постійне користування для цілей, не пов`язаних із статутною діяльністю такої організації.
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
25.          У строк, встановлений в ухвалі Верховного Суду від 03.02.2025, відзив на касаційну скаргу від учасників справи не надходив.
Позиція Верховного Суду
26.          Положення статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначають, що кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.
27.          Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 ГПК України).
28.          Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).
29.          Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16 (пункт 5.6), від 06.02.2019 у справі №   522/12901/17-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340 (пункт 6.41), від 01.10.2019 у справі №   910/3907/18 (пункт 48), від 28.01.2020 у справі № 50/311-б (пункт 91), від 19.05.2020 у справі №   922/4206/19 (пункт 43), від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 88), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 75), від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (пункт 55); див. також постанову Верховного Суду України від 10.09.2014 у справі № 6-32цс14).
30.          З огляду на положення процесуального законодавства суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги.
31.          Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постановах від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18).
32.          Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №   916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 06.04.2021 у справі №   910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі №200/606/18 (пункт 76), від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19 (пункт 6.56), від 25.01.2022 у справі №143/591/20 (пункт 8.46), від 23.11.2021 у справі №   359/3373/16-ц (пункт 155), від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 (пункт 28)). 
33.          Предметом позову у даній справі є вимоги Прокурора про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради, припинення ГО "Ветеранів та інвалідів АТО" права постійного користування земельною ділянкою та скасування рішення про державну реєстрацію такого права постійного користування земельною ділянкою. 
34.          Із установлених обставин цієї справи слідує, що суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні позову, питання належності та ефективності способу захисту у спірних правовідносинах не аналізували. 
35.          В контексті наведеного колегія суддів вважає за необхідне звернутися до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 24.07.2024 у справі № 920/14/23, у якій сформульований підхід щодо визначення належної позовної вимоги за позовом, предметом якого є вимога власника земельної ділянки - органу місцевого самоврядування, що заявлена до відповідача - особи, за якою зареєстроване право постійного користування цією землею, про витребування спірної земельної ділянки із чужого незаконного володіння відповідача. 
36.          Так, у пунктах 54- 55 постанови від 24.07.2024 у справі № 920/14/23 Верховний Суд зазначив, що "54. … у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.11.2023 у справі №  513/879/19 міститься правова позиція про те, що належним способом захисту прав орендодавця, який у спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.
55. З огляду на заявлені підстави позову та суть спірних правовідносин цієї справи, колегія суддів mutatis mutandis вважає можливим врахувати наведений висновок Великої Палати Верховного Суду та у зв`язку з цим виснувати, що належним способом захисту прав Ради як власника спірної земельної ділянки у спірних правовідносинах буде позов про визнання відсутнім у Товариства права постійного користування на таку ділянку, а не позов про її витребування із чужого незаконного володіння та скасування рішення державного реєстратора". 
37.          У справі, що переглядається, Прокурор фактично наполягає на відсутності у ГО "Ветеранів та інвалідів АТО" права постійного користування спірною земельною ділянкою у зв`язку з її отриманням відповідачем-2 у користування з порушенням вимог земельного законодавства. При цьому, з огляду на заявлені підстави позову та суть спірних правовідносин цієї справи,   вимога Прокурора припинити право постійного користування відповідача-2 на спірну земельну ділянку не відповідає суті позовних вимоги, оскільки не вбачається за можливе припинити право, яке відсутнє. 
38.          За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про те, що належним способом захисту прав у даній справі буде позов про визнання відсутнім у ГО "Ветеранів та інвалідів АТО" права постійного користування спірною земельною ділянкою. Судове рішення про задоволення такої вимоги буде підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права постійного користування відповідача-2. 
39.          Проте Прокурором такої вимоги не заявлено, в той же час заявлені Прокурором вимоги не відповідають належному та ефективному способу захисту прав. 
40.          Таким чином, оскільки позивач у цій справі звернувся до суду із позовом, обравши неналежний спосіб захисту прав, у задоволенні його вимог належало відмовити саме з цих підстав. Отже, суди попередніх інстанцій дійшли правильного по суті висновку про відмову в позові, але з інших підстав.
41.          Як наслідок, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги, зміну постанови суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції з викладенням їх мотивувальних частин в редакції цієї постанови.
42.          Зважаючи на те, що обрання неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови у позові незалежно від інших, установлених судом обставин, колегія суддів не надає оцінку іншим доводам касаційної скарги Прокурора. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
43.          Згідно із пунктом 3 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
44.          Згідно зі статтею 311 ГПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
45.          За наведених обставин судова колегія, виходячи з наданих процесуальним законом повноважень, вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови, а в решті - залишити без змін. З цих підстав касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Судові витрати
46.          З огляду на висновок Верховного Суду про зміну мотивувальних частин оскаржуваних судових рішень із залишенням без змін їх резолютивних частин, відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури задовольнити частково.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2024 і рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2024 у справі № 910/20104/23 змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови, а в решті - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню
Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                    Г. М. Мачульський

Суддя                                                                                                    Л. І. Рогач