ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/12957/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів:                    Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року (суддя Царікова О.В., повне судове рішення складено 04 червня 2025 року) в справі № 160/12957/25 за позовом ОСОБА_1 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі – відділ ДВС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі – АТ КБ «ПриватБанк»), про:
визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у виключені запису по ВП № 54880483 відносно нього з Єдиного реєстру боржників, викладеної у листі від 09 квітня 2025 року;
зобов`язання виключити запис по ВП № 54880483 відносно ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відмови у виключенні запису по виконавчому провадженню № 54880483 відносно ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників, викладеної у листі від 09.04.2025.
Зобов`язано Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити запис по виконавчому провадженню № 54880483 відносно ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.
В апеляційній скарзі третя особа просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Звертає увагу, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.03.2025 по справі № 908/2187/21 з урахуванням ухвали від 29.04.2025 року про виправлення описки звільнено від боргів саме фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 . 
Виконавче провадження завершилось постановою про повернення виконавчого документу від 20.06.2018 у зв`язку з безрезультатністю вжитих заходів щодо розшуку боржника та його майна згідно з п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», проте цієї нормою передбачено, що арешти з майна не знімаються, відомості про боржника не виключаються з Єдиного реєстру боржників. 
Тому вважає, що правові підстави для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників у спірному випадку відсутні, у виконавчому провадженні №54880483 не виносилися постанови про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону №1404-VIII або про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1,3, 11 частини першої статті 37 нього Закону або про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів, або про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 зазначеного Закону. 
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні Шевченківського відділу ДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (на час розгляду справи – Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) перебувало виконавче провадження №54880483.
Виконавче провадження №54880483 завершилось постановою про повернення виконавчого документу від 20.06.2018 у зв`язку з безрезультатністю вжитих заходів щодо розшуку боржника та його майна згідно з п. 5 частини першої ст. 37 Закону України “Про виконавче провадження”. 
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.03.2025 по справі № 908/2187/21 вирішено звільнити банкрута - фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від боргів, зокрема, по справі № 200/6313/15-ц та кредитному договору № DNCOG100000138 від 22.08.01р.
20.03.2025 представник позивача звернувся із заявою до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просив здійснити дії щодо виключення ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.
Листом Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.04.2025 повідомлено представника позивача про те, що згідно з відомостями автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження №548804838 перебувало на виконанні у Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 20.06.2018 виконавче провадження №54880483 закінчено постановою про повернення виконавчого документу у зв`язку з безрезультатністю вжитих заходів щодо розшуку боржника та його майна згідно з п. 5 частини першої ст. 37 Закону України “Про виконавче провадження”. З огляду на надані представником позивача документи, підстави для виключення позивача з реєстру боржників відсутні.
За відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження ОСОБА_1 був боржником за двома виконавчими провадженнями: №54880483. 
Водночас, виконавче провадження №54880483 закінчено у зв`язку з винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України “Про виконавче провадження”.
Суд першої інстанції врахував, що відповідно до ухвали Господарського суду Запорізької області від 10.03.2025 по справі № 908/2187/21 ОСОБА_1 не має заборгованості перед Акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", проте в Єдиному державному реєстрі боржників наявна інформації про позивача як боржника за виконавчим провадженням №54880483.
Оскільки наведене виконавче провадження закінчено, суд першої інстанції вважав, що має місце протиправна бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо невиключення інформації про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у межах виконавчого провадження №54880483.
Як наслідок, вважав, що підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити запис по виконавчому провадженню № 54880483 відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Єдиного реєстру боржників.
Суд визнає приведені висновки помилковими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що на виконанні відділу ДВС перебувало виконавче провадження №54880483 з примусового виконання виконавчого листа № 200/6313/15-ц, виданого 25 липня 2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська на виконання рішення від 08 жовтня 2015 року у справі №200/6313/15-ц, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору №DNCJG100000138 від 22 серпня 2001 року на користь АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 1 987 894,23 грн.
Постановою державного виконавця від 20 червня 2018 року у виконавчому провадженні №54880483 повернуто виконавчий документ у зв`язку з безрезультатністю вжитих заходів щодо розшуку боржника та його майна на підставі пункту 5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». 
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10 березня 2025 року у справі № 908/2187/21 звільнено банкрута - фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від боргів, зокрема, по справі № 200/6313/15-ц та кредитному договору № DNCOG100000138 від 22 серпня 2001 року.
Не звернення представника позивача до відділу ДВС з питання вчинення дій щодо виключення ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників листом відділу ДВС від 09 квітня 2025 року повідомлено про відсутність підстав для виключення позивача з реєстру боржників.
Спірним в цій справі є питання наявності підстав для виключення ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), відповідно до статті 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За положеннями частини першої статті 9 Закону № 1404-VIII Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.
Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.
Згідно з частиною третьою статті 9 Закону № 1404-VIII державні органи, органи місцевого самоврядування, нотаріуси, інші суб`єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, у разі звернення особи за вчиненням певної дії щодо майна, що належить боржнику, який внесений до Єдиного реєстру боржників, зобов`язані не пізніше наступного робочого дня повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про майно, щодо якого звернулася така особа.
Банки, небанківські надавачі платіжних послуг, емітенти електронних грошей у разі відкриття або закриття рахунку/електронного гаманця фізичній або юридичній особі, внесеній до Єдиного реєстру боржників, у тому числі через відокремлені підрозділи банку, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей, зобов`язані у день відкриття або закриття рахунку/електронного гаманця повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця. Порядок надання такої інформації та форма повідомлення встановлюються Національним банком України за погодженням із Міністерством юстиції України.
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення зобов`язаний прийняти рішення про накладення арешту на майно та/або на кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях боржника в банках, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, у порядку, визначеному статтею 56 цього Закону, крім випадку, коли на таке майно арешт уже накладено з тих самих підстав.
Відповідно до частини п`ятої статті 9 Закону № 1404-VIII відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.
Відомості про боржника за рішенням про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною вносяться до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про накладення штрафу на боржника.
Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів (частина сьома статті 9 Закону № 1404-VIII). 
В цьому випадку виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 5 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII, відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).
Частиною четвертою статті 40 Закону № 1404-VIII у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. 
Відтак, законом визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, серед яких відсутня така підстава, як повернення виконавчого документу відповідно до пункту 5 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII.
Разом з тим, як вказано вище, частиною четвертою статті 40 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню (...) арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. 
Як вказано вище, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10 березня 2025 року у справі № 908/2187/21 звільнено банкрута - фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від боргів, зокрема, по справі № 200/6313/15-ц та кредитному договору № DNCOG100000138 від 22 серпня 2001 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.
Згідно ч. 6 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів.
Отже, вимоги кредитора стягувача у виконавчому провадження АТ КБ «ПриватБанк» вважаються погашеними в силу статті 134 Кодексу України з процедур банкрутства.
За положеннями абзацу першого статті 432 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (частина друга статті 432 ЦПК України). 
Отже, у зв`язку з погашенням боргу за виконавчим документом з підстав, визначених статтею 134 Кодексу України з процедур банкрутства, суд, який видав виконавчий документ, має визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, й тільки у разі наявності такої ухвали державний виконавець на виконання частини четвертої статті 40 Закону № 1404-VIII має вчинити дії із виключення боржника (позивача) з Єдиного реєстру боржників.   
Враховуючи відсутність ухвали про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а також відсутності у вичерпному переліку підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, такої підстави, як повернення виконавчого документу відповідно до пункту 5 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII, суд визнає помилковим висновок суду першої інстанції про допущення державним виконавцем протиправної бездіяльності у питання виключення позивача з Єдиного реєстру боржників.
Відповідно, відсутні підстави, визначені законодавством, для зобов`язання відповідача виключити позивача з Єдиного реєстру боржників.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року в справі № 160/12957/25 задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року в справі № 160/12957/25 за позовом ОСОБА_1 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.
Ухвалити у справі № 160/12957/25 нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення 14 серпня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 14 серпня 2025 року.
   
    Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов