У Х В А Л А        
21 липня 2025 року
м. Київ          
справа № 542/881/19
провадження № 14-69цс25
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Мартєва С. Ю.,
суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Губської О. А., Ємця А. А., Короля В. В., Кривенди О. В., Пількова К. М., Стрелець Т. Г., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.,
перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду 
цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про визнання протиправним та скасування рішення комісії про донарахування об`єму природного газу та його вартості, відшкодування моральної шкоди
за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 травня 2024 року, постановлене суддею Афанасьєвою Ю. О., та постанову Полтавського апеляційного суду від 02 липня 2024 року, ухвалену колегією суддів у складі Карпушина Г. Л., Бутенко С. Б., Обідіної О. І.,
УСТАНОВИЛА:
1.           У липні 2019 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (далі - АТ «ОГС «Полтавагаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь 63 438,22 грн вартості необлікованого об`єму природного газу.
2.           Позовну заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .
3.           30 березня 2019 року у споживача ОСОБА_1 за вказаною адресою працівники АТ «ОГС «Полтавагаз» демонтували прилад обліку природного газу типу «Ельстер» ВК-G4, заводський номер 10821819, у зв`язку з виявленням на вхідному патрубку стороннього предмета, схожого на магніт.
4.           Знятий лічильник газу був запакований у поліетиленовий пакет та опломбований пломбою № СБЧ 0550105 для направлення на експертизу. 
5.           04 квітня 2019 року комісія з проведення експертизи АТ «ОГС «Полтавагаз» здійснила експертизу лічильника газу «Ельстер» BK-G4, заводський номер 10821819, результати якої зафіксувала в акті № 14064.
6.           Комісія встановила, що при дії спрямованого магнітного поля відліковий механізм зупиняється. Також під час проведення експертизи комісія запідозрила, що відбулося несанкціоноване втручання в роботу лічильника шляхом здійснення прихованих заходів споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів. Тому вказаний лічильник було направлено для експертного дослідження до Полтавського науково-дослідного експертного-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України (далі - Полтавський НДЕКЦ МВС України).
7.           Зауважило, що експерти Полтавського НДЕКЦ МВС України у висновку від 22 квітня 2019 року № 15 виявили розбіжності елементів лічильника газу «Ельстер» BK-G4, 2017 року випуску, заводський номер 10821819, у порівнянні з відповідними елементами еталонного лічильника газу «Ельстер» BK-G4T, заводський номер 10228726-031-15-І, а саме: предмета циліндричної форми найбільшою висотою 3,5 мм, діаметром 6 мм, що реагує на металеві предмети (має власне магнітне поле), розташований на зовнішній поверхні верхнього клапану газорозподільчого пристрою лічильника газу «Ельстер» BK-G4, 2017 року випуску, заводський номер 10821819; написів на верхній (лицьовій) поверхні металевої пломби, встановленої з правого боку відлікового механізму лічильника газу «Ельстер» BK-G4, 2017 року випуску, заводський номер 10821819.
8.           На підставі цього висновку експертного дослідження АТ «ОГС «Полтавагаз» складено акт про порушення від 16 травня 2019 року № 13, який направлено споживачу ОСОБА_2 .
9.           Надалі 21 травня 2019 року вказаний акт було розглянуто на засіданні комісії з розгляду актів про порушення АТ «ОГС «Полтавагаз» та прийнято рішення про складання акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 21 травня 2019 року № 19/19/5 з 30 березня 2018 року до 29 березня 2019 року (до дня виявлення порушення) на суму 63 438,22 грн, пред`явлено цю суму ОСОБА_2 до сплати в рахунку від 03 червня 2019 року № У0000001349, який направили на його адресу.
10.        У жовтні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ «ОГС «Полтавагаз», у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії АТ «ОГС «Полтавагаз» від 21 травня 2019 року № 19/19 та акт-розрахунок від 21 травня 2019 року № 19/19/5 щодо споживача ЕІС-код 56ХМ26Н200033681 про донарахування об`єму природного газу та його вартості у розмірі 63 438,22 грн;
- стягнути з АТ «ОГС «Полтавагаз» на його користь 10 000,00 грн відшкодування моральної шкоди.
11.        Зазначив, що він як споживач користується природним газом для обігріву будинку та використовує його в побутових умовах.
12.        Здійснюючи демонтаж лічильника «Ельстер» BK-G4, 2017 року випуску, заводський номер 10821819, працівники АТ «ОГС «Полтавагаз» не виявили пошкодження пломби і стрічки газопостачальної компанії.
13.        Посилався на те, що лічильник йому встановили працівники АТ «ОГС «Полтавагаз», які перед встановленням здійснили його повірку. Він як споживач не мав доступу до лічильника, а проникнення до вхідного патрубка, де виявили сторонній предмет, схожий на магніт, вважав неможливим без пошкодження пломб та стрічок на лічильнику.
14.        Звернув увагу на те, що при складанні працівниками АТ «ОГС «Полтавагаз» акта від 04 квітня 2019 року № 14064 він не був присутнім, а тому, на його думку, цей акт не може бути належним доказом у справі.
15.        Вважав, що висновок експертного дослідження Полтавського НДЕКЦ МВС України від 22 квітня 2019 року № 15 не містить підтвердження його втручання в роботу лічильника, оскільки у ньому зазначено про те, що слідів втручання в лічильник газу не виявлено, цілісність пломб на лічильнику не пошкоджено. Зазначення у висновку про наявність на задній лівій боковій поверхні кришки корпусу лічильника слідів неодноразового механічного впливу сторонніх предметів у вигляді подряпин, що могли утворитися як у результаті експлуатації, так і в результаті впливу стороннього предмету, аргументував тим, що працівники АТ «ОГС «Полтавагаз» до призначення зазначеної експертизи проводили власне дослідження газового лічильника «Ельстер» ВК-G4, 2017 року випуску, заводський номер 10821819 , із застосуванням магніту, про що самі ж зазначили в акті від 04 квітня 2019 року № 14064.
16.        Зазначав, що під час проведення експертного дослідження експерт повністю пошкодив його лічильник, хоча він як власник не давав дозволу на його пошкодження чи знищення, тому вважав, що судовий експерт, який проводив дослідження його газового лічильника порушив Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, а сам висновок експертного дослідження є неповним та необ`єктивним.
17.        Вважав неправомірними дії АТ «ОГС «Полтавагаз» щодо складення акта про порушення від 16 травня 2019 року № 13 та прийняття рішення від 21 травня 2019 року № 19/19 за його відсутності, оскільки його не викликали на засідання комісії з розгляду актів про порушення. Комісія безпідставно визнала його винним у вчиненні порушення та склала акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості на суму 63 438,22 грн. У зв`язку з цим він був змушений звертатися до суду за захистом своїх прав.
18.        Зазначав, що внаслідок неправомірних дій АТ «ОГС «Полтавагаз» він зазнав моральної шкоди, яку оцінив у 10 000,00 грн.
19.        Ухвалою від 09 жовтня 2019 року Новосанжарський районний суд Полтавської області прийняв до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «ОГС «Полтавагаз» про визнання протиправним та скасування рішення комісії АТ «ОГС «Полтавагаз» від 21 травня 2019 року № 19/19 про донарахування об`єму природного газу та його вартості, стягнення моральної шкоди та об`єднав її в одне провадження з первісним позовом АТ «ОГС «Полтавагаз» про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.
20.        08 травня 2024 року Новосанжарський районний суд Полтавської області рішенням відмовив у задоволенні позову АТ «ОГС «Полтавагаз» та частково задовольнив зустрічний позов ОСОБА_1 .
Визнав протиправним та скасував рішення комісії АТ «ОГС «Полтавагаз», оформлене протоколом від 21 травня 2019 року № 19/19 засідання комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу, щодо розгляду акта про порушення від 16 травня 2019 року № 13 стосовно споживача ОСОБА_1 , згідно з яким вирішили скласти акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
У решті зустрічного позову відмовив.
Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
21.        Відмовляючи в задоволенні позовних вимог АТ «ОГС «Полтавагаз» та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на те, що АТ «ОГС «Полтавагаз» не довів вчинення ОСОБА_1 усіх складових цього правопорушення, зокрема наслідків. Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_1 несанкціонованого втручання в роботу приладу обліку газу (здійснення на нього стороннього впливу) в період з моменту його встановлення до моменту демонтажу, які б мали наслідком некоректний облік спожитого природного газу (заниження його показань), тому суд вважав, що немає правових підстав для донарахування йому об`єму необлікованого природного газу та його вартості. 
22.        Суд врахував, що споживач не був присутній при складанні акта про порушення від 16 травня 2019 року № 13, його не повідомили про час і місце проведення засідань комісії з розгляду актів про порушення.
23.        Взяв до уваги висновок експертного дослідження лічильника газу № 15, проведеного експертами Полтавського НДЕКЦ МВС України 22 квітня 2019 року, висновок комплексної судової електротехнічної та трасологічної експертизи від 19 травня 2023 року № 18409/18410, якими не встановлено, що втручання в роботу лічильника газу «Ельстер» ВК-G4призвело до викривлення даних обліку природного газу та необлікованого використання природного газу.
24.        Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди, оскільки він не довів спричинення йому моральної шкоди та наявності умов для її компенсації.
25.        Апеляційний суд Полтавської області погодився із такими висновками суду першої інстанції та постановою від 02 липня 2024 року апеляційну скаргу АТ «ОГС «Полтавагаз» залишив без задоволення, арішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 травня 2024 року - без змін.
26.        У липні 2024 року АТ «ОГС «Полтавагаз» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 травня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 02 липня 2024 року, в якій просило оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов і відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .
27.        Зазначило, що суди попередніх інстанцій неповно дослідили обставини справи, не дали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків про відмову в задоволенні його позову і часткове задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 .
28.        Послалося на те, що несанкціоноване втручання у роботу лічильника газу підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема, висновками експертизи від 22 квітня 2019 року № 15, від 26 травня 2020 року № 2881/3246 та від 19 травня 2023 року № 18409/18410, а тому є підстави для стягнення зі споживача вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.
29.        Зазначало, що місцевий суд, на порушення вимог частини четвертої статті 193 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), не постановив ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, а також вийшов за межі позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 не оспорив правомірність проведення комісією АТ «ОГС «Полтавагаз» експертизи лічильника газу.
30.        Підставою касаційного оскарження зазначило пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, за наявності випадку застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 904/2741/18, від 16 січня 2023 року у справі № 454/1321/21, від 25 січня 2023 року у справі № 903/160/21.
31.        Відзив на касаційну скаргу АТ «ОГС «Полтавагаз» до Верховного Суду не надійшов.
32.        Ухвалою від 04 вересня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду відкрив касаційне провадження в цій справі та витребував її матеріали з місцевого суду.
33.        В ухвалі зазначив, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підставу, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі (неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права за наявності випадку застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду).
34.        17 вересня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.
35.        Ухвалою від 04 квітня 2025 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду призначив справу до судового розгляду.
36.        Ухвалою від 28 травня 2025 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав, передбачених частиною третьою статті 403 ЦПК України, для відступу від висновку, сформульованого у постанові колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 903/160/21, про те, що сама можливість викривлення даних обліку газу, яка була для цього підготовлена або створена через несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу (ЗВТ), вже є порушенням, яке кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу та, відповідно, є підставою для нарахування необлікованого спожитого газу.
37.        Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначила, що відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ / лічильника газу є втручанням в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача / коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
38.        На думку колегії суддів, положення наведеного пункту прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ / лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
39.        Несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ / лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).
40.        Колегія суддів зауважила, що схожий висновок міститься у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 904/4030/18, від 05 листопада 2019 року у справі № 922/137/19, від 28 грудня 2019 року у справі № 911/721/19, від 12 березня 2020 року у справі № 920/1217/16, від 26 червня 2020 року у справі № 911/720/19, від 08 вересня 2020 року у справі № 922/4351/19, від 03 листопада 2020 року у справі № 908/554/19 та постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 жовтня 2021 року у справі № 646/6354/19.
41.        У цій справі суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову АТ «ОГС «Полтавагаз» та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_1 , виходили з того, що під час розгляду справи АТ «ОГС «Полтавагаз» не надало належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення споживачем несанкціонованого втручання у роботу приладу обліку газу (здійснення на нього стороннього впливу) у період з моменту його установки до моменту демонтажу, які б мали наслідком некоректний облік спожитого природного газу (заниження його показань), тому немає правових підстав для донарахування об`єму необлікованого природного газу та його вартості.
42.        Колегія суддів акцентує, що практика Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в подібних за обставинами справах свідчить про те, що для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, у тому числі викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).
43.        Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12 липня 2023 року у справі № 454/934/21 (провадження № 61-10775св22) дійшов висновку про те, що для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення фактів несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника) та викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).
44.        Також у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 509/4515/18 (провадження № 61-4953св20) Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що «згідно з підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ».
45.        Не будь-які дії споживача призводить до відповідальності та донарахування вартості природного газу, а лише ті, які можуть або могли вплинути на показники, об`єми, облік його споживання (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 646/4703/18).
46.        Натомість колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 25 січня 2023 року у справі № 903/160/21, на яку посилається заявник у касаційній скарзі, сформулювала інший правовий висновок, відповідно до якого сама можливість викривлення даних обліку газу, яка була для цього підготовлена або створена через несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу (ЗВТ), вже є порушенням, яке кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу та, відповідно, є підставою для нарахування необлікованого спожитого газу.
47.        Таким чином, на думку колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, судова практика Касаційного цивільного суду та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в подібних правовідносинах та за подібних фактичних обставинє різною.
48.        Тому колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне відступити від вказаного висновку Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, сформульованого в постанові від 25 січня 2023 року у справі № 903/160/21, та зазначити, що підставою для відповідальності та донарахування вартості природного газу є не лише сама можливість викривлення даних обліку газу, яка була для цього підготовлена або створена через несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу (ЗВТ), а й наслідки, тобто що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
49.        Велика Палата Верховного Суду вважає мотиви, викладені в ухвалі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 травня 2025 року, обґрунтованими й такими, що містять підстави для прийняття справи до провадження Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини третьої статті 403 ЦПК України, оскільки існує необхідність формування єдиної правозастосовної практики щодо складових правопорушення (підстав для відповідальності), що свідчать про несанкціоноване втручання у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника).
50.        Констатуючи наявність підстав для прийняття справи до розгляду, Велика Палата Верховного Суду врахувала, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.
51.        Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.
52.        Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).
53.        Єдність судової практики є фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя. Застосування ж судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до невизначеності закону, його суперечливого та довільного застосування. Також єдність судової практики є складовою вимогою принципу правової визначеності. 
54.        У частині першій статті 402 ЦПК України передбачено, що в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Такий розгляд відбувається з урахуванням статті 400 ЦПК України щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції.
55.        Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
56.        Виходячи з викладеного справу необхідно розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у порядку письмового провадження).
57.        Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).
58.        Керуючись частиною першою статті 402, частиною третьою статті 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
1.           Прийняти до розгляду справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про визнання протиправним та скасування рішення комісії про донарахування об`єму природного газу та його вартості, відшкодування моральної шкоди.
2.           Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 24 вересня 2025 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: місто Київ, вулиця Пилипа Орлика, 8.
3.           Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                      С. Ю. Мартєв
Судді:                        О. О. Банасько                                                    К. М. Пільков
                            О. Л. Булейко                                                         Т. Г. Стрелець
                                    І. А. Воробйова                                                      О. С. Ткачук
                                    О. А. Губська                                                          В. Ю. Уркевич
                                    А. А. Ємець                                                             Є. А. Усенко
                                    В. В. Король                                                            Н. В. Шевцова
                                    О. В. Кривенда                                                       
 
Ухвала оформлена суддею Воробйовою І. А. в порядку частини третьої статті 415 ЦПК України.