П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
12 червня  2025 року                                                                                       м. Київ
 
Справа № 175/1109/23
Провадження: № 22-ц/824/10541/2025
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,
суддів Верланова С. М., Нежури В. А., 
секретар Лаврук Ю. В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сокуренко Наталії Вікторівни в інтересах Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
на рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Новака Р. В.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Українське бюро кредитних історій», третя особа АТ КБ «Приватбанк» про визнання інформації недостовірною та зобов`язання вчинити дії,
 
у с т а н о в и в:
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що в кредитній історії, яка міститься у ТОВ «УБКІ», станом на 03.03.2023 року, розміщена інформація про грошові зобов`язання (кредитний договір DNPOAN09980382 від 11.05.2007 перед ПАТ «Приватбанк» нібито поточна заборгованість 754,67 доларів США) нібито не відповідає дійсності, оскільки заборгованість за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08.10.2021, повністю погашена 18.11.2022, що підтверджується самим же Приватбанком в заяві до виконавчої служби, Крім того, закінчене виконавче провадження 14.12.2022 ВП НОМЕР_2 Слобожанським ВДВС у Дніпропетровський області Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ. У той же час, вказує, що ані АТ КБ «Приватбанк», ані ТОВ «УБКІ» не змінює стан кредиту на «закритий». 
На підставі вищевикладеного, просила суд визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність та ділову репутацію позивачки інформацію щодо наявності фінансових зобов`язань перед ПАТ «Приватбанк» станом з 18.11.2022 року, а саме інформацію про кредит DNP0AN09980382 від 11.05.2007, яка розміщена у кредитній історії під номером №5940471, сформованій ТОВ «Українське бюро кредитних історій». Зобов`язати ТОВ «Українське бюро кредитних історій» внести зміни до кредитної історії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 до шлюбу), змінивши стан кредиту відкритий на стан закритий, відредагувавши з неї недостовірну інформацію щодо наявності фінансових зобов`язань ОСОБА_2 перед ПАТ «Приватбанк» станом з 18.11.2022 року поточна заборгованість на 0, та строку точна прострочена заборгованість на 0, а саме інформацію про кредит DNPOAN09980382 від 11.05.2007, зареєстрований в бюро під номером №5940471 від 11.05.2007, кредитор ПАТ «Приватбанк». Стягнути з ТОВ «Українське бюро кредитних історій» судові витрати.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недостовірною, такою, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 - до шлюбу), інформацію щодо наявності фінансових зобов`язань перед ПАТ «Приватбанк» станом з 18.11.2022, а саме інформацію про кредит DNP0AN09980382 від 11.05.2007, яка розміщена у кредитній історії під номером №5940471, сформованій ТОВ «Українське бюро кредитних історій».
Зобов`язано ТОВ «Українське бюро кредитних історій» внести зміни до кредитної історії    ОСОБА_2 и (ОСОБА_2 - до шлюбу), змінивши стан кредиту, відредагувавши з неї недостовірну інформацію щодо наявності фінансових зобов`язань ОСОБА_2 (ОСОБА_2-до шлюбу) перед ПАТ «Приватбанк» станом з 18.11.2022 строку «поточна заборгованість» на 0, та строку «точна прострочена заборгованість» на 0, а саме інформацію про кредит DNPOAN09980382 від 11.05.2007, зареєстрований в бюро під номером №5940471 від 11.05.2007, кредитор ПАТ «Приватбанк».
Стягнуто з ТОВ «Українське бюро кредитних історій» на користь ОСОБА_2 и судові витрати у розмірі 1073, 60 грн.
Не погодившись із таким судовими рішенням, адвокат Сокуренко Н. В. в інтересах АТ КБ «ПриватБанк»подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, рішення суду просила скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд залишив поза увагою ті обставини, що позивачкою було перераховано в рахунок погашення боргу грошові кошти  в сумі 66 517,45 грн, тобто, в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на момент ухвалення судового рішення, а не станом на день його виконання. Тобто, вважає, що належним виконанням рішення суду буде повна сплата заборгованості позивачкою саме в валюті США, а сума, що підлягає сплаті у гривні, визначається за офіційним курсом НБУ саме на день здійснення платежу. Однак, матеріали справи не містять доказів повної сплати боржником суми, стягнутої за рішенням суду, тобто, рішення ще підлягає виконанню. Саме за наведених обставин, через наявність непогашеної заборгованості позивачкою по кредитному договору перед АТ КБ «ПриватБанк» зберігається інформація в єдиному реєстрі кредитної історії, формування якого здійснюється ТОВ «УБКІ».
Ухвалами Київського апеляційного суду від 28 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вважала необґрунтовані доводи АТ КБ «ПриватБанк» та зазначила, що оскаржуване ним рішення вже виконано відповідачем в повному обсязі.  Посилається й на те, що АТ КБ «ПриватБанк» є третьою особою у справі, а відтак, не може заявляти самостійних вимог. Крім того, вказує, що «ПриватБанк» самостійно звертався до виконавця із відповідною заявою про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням, відтак, є незрозумілим на яких підставах тертя особа звертається з апеляційною скаргою. Посилається й на те, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.1.02021 року їй, позивачці, було роз`яснено за яким саме курсом їй потрібно здійснювати погашення заборгованості, а саме за курсом 11,77, що в свою чергу і було зроблено. На підставі вищевикладеного, вважає дії АТ КБ «Приват Банк» маніпулятивними.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судовому засіданні представник АТ КБ «ПриватБанк» Хитрова Л. В. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вислухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 08.10.2021 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області у справі №175/3530/14-ц ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № DNPOAN09980382 від 11.05.2007 року на користь ПАТ «Приватбанк» у розмірі 5651,44 доларів США, та стягнення судового збору 665,17 грн.
18.11.2022 року ОСОБА_1 погасила заборгованість за рішенням суду.
18.11.2022 року АТ КБ «Приватбанк» було зареєстровано заяву до Слобожанського ВДВС у Дніпропетровський області Південно-Східного міжрегіонального управління.
Наступного змісту «на примусовому виконанні в Слобожанському відділу ДВС перебуває виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №175/3530/14-ц, виданого 10.08.2022 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області відносно боржника ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Повідомляємо, що 18.11.2022 боржник самостійно виконав рішення суду та станом на 18.11.2022 заборгованість за рішенням суду відсутня. Просимо закінчити виконавче провадження на підставі п.9 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження».
14.12.2022 року Слобожанська ВДВС у Дніпропетровські області закінчило виконавче провадження № НОМЕР_3 на підставі вимог виконавчого документа, виконаного в повному обсязі 18.11.2022 року, згідно заяви стягувача , яка надійшла до відділу за вх. №12299 від 22.11.2022 року.
З матеріалів справи також убачається, що позивачка неодноразово зверталася до організацій ТОВ «УБКІ» та АТ КБ «Приватбанк», проте, заяви ОСОБА_4 залишалися без відповідного реагування.
 Задовольняючи позов ОСОБА_4 , суд першої інстанції виходив із того, що позивачка не має зобов`язань за кредитним договором № DNP0AN09980382 від 11.05.2007 року перед АТ КБ «Приватбанк», оскільки вона їх виконала в повному обсязі, а тому, дії АТ КБ «Приватбанк» щодо передання ТОВ «Українське бюро кредитних історій» відомостей для внесення до кредитної історії ОСОБА_4 інформації про наявність заборгованості за вказаним кредитним договором є незаконними.
Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог  апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Правові та організаційні засади формування і ведення кредитних історій, права суб`єктів кредитних історій та користувачів бюро кредитних історій, вимоги до захисту інформації, що складає кредитну історію, порядок утворення, діяльності та ліквідації бюро кредитних історій визначені Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій».
Відповідно до статті 5 цього Закону джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю.
Бюро має право отримувати відомості та інформацію, що зазначені у частині першій цієї статті, на договірних засадах.
Органи або уповноважені особи (держателі, адміністратори державних реєстрів тощо) зобов`язані на запит Бюро надавати відомості з державних реєстрів в електронному вигляді (у форматі бази даних) у разі наявності письмової згоди суб`єктів інформації.
Порядок передачі відомостей з державних реєстрів, а також розмір плати за це та інші умови встановлюються Кабінетом Міністрів України або за його дорученням - Держателем або Адміністратором відповідного реєстру та Бюро на підставі договору.
Згідно з положеннями частини 1 статті 9 Закону інформація для формування кредитної історії надається користувачем до Бюро лише в разі наявності письмової згоди юридичної або фізичної особи, яка уклала кредитний правочин з користувачем.
У статті 3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) закріплено, зокрема, що: бюро кредитних історій (далі - Бюро) - юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію; кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону; користувач Бюро (далі - Користувач) - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію; кредитний правочин - правочин, за яким виникає, змінюється або припиняється зобов`язання фізичної або юридичної особи щодо сплати грошових коштів Користувачу протягом певного часу в майбутньому (в тому числі договір страхування); суб`єкт кредитної історії - будь-яка юридична або фізична особа, яка уклала кредитний правочин та щодо якої формується кредитна історія.
У статті 4 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, зокрема, що принципами формування та доступу до інформації, яка складає кредитну історію, є: забезпечення конституційних прав і свобод суб`єктів кредитних історій; значимість, всебічність, об`єктивність, повнота і достовірність інформації; регулярність та безперервність надходження інформації; цільове використання інформації; строковість зберігання інформації; конфіденційність інформації та її захист; збір і надання інформації, що складає кредитну історію, виключно за згодою суб`єкта цієї кредитної історії; незалежність Бюро.
У частині першій статті 5 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, зокрема, що джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону.
Відповідно до частин 5-9 статті 13 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) суб`єкт кредитної історії має право звернутися до Бюро з письмовою заявою у разі незгоди з інформацією, що складає його кредитну історію, за винятком інформації про кредитний бал. Заява має включати коментар обсягом не більше ніж 100 слів щодо інформації, що заперечується.
Бюро при отриманні заяви від суб`єкта кредитної історії зобов`язане на час перевірки інформації позначити кредитну історію такого суб`єкта кредитної історії відповідною позначкою та протягом п`яти робочих днів з дня отримання заяви звернутися до Користувача, який надав інформацію, що заперечується, про її підтвердження або зміну.
Бюро залишає кредитну історію суб`єкта кредитної історії без змін та знімає з кредитної історії позначку у разі підтвердження Користувачем інформації, що заперечується. У цьому випадку суб`єкт кредитної історії має право на включення до своєї кредитної історії коментарю обсягом не більше ніж 100 слів щодо інформації, що заперечується, а Бюро зобов`язане долучити цей коментар до його кредитної історії.
Бюро вносить зміни до інформації, що міститься у кредитній історії суб`єкта кредитної історії, та знімає з кредитної історії позначку у разі зміни Користувачем інформації, що заперечувалася суб`єктом кредитної історії.
Бюро вилучає з кредитної історії суб`єкта кредитної історії інформацію, що заперечується суб`єктом кредитної історії, а також знімає відповідну позначку, якщо користувач, який надав цю інформацію, у п`ятнадцятиденний термін з моменту звернення до нього Бюро не надав відповіді.
З матеріалів справи убачається, що у даній справі спір виник між фізичною особою (позивачем), Бюро (відповідач) і банком (третя особа) щодо: незаконності передання банком до кредитної історії позивача інформації про наявність кредитної заборгованості; незаконності внесення бюро інформації (запису) в кредитній історії щодо наявності кредитної заборгованості у позивача; зобов`язання бюро виключити недостовірну інформацію (запис) з кредитної історії позивача щодо наявності кредитної заборгованості.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій» бюро кредитних історій - юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію.
Ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію.
Кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону.
Ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію. Користувач Бюро - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію.
Згідно з ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій» джерелами формування кредитних історій є відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю.
Отже з наведеного вище слідує, що відомості щодо наявності за    ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором надає виключно АТ КБ «Приватбанк», шо було правильно зазначено судом першої інстанції.
Поряд з цим, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08.10.2021року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 18.01.2022, позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNP0AN09980382 від 11.05.2007 у розмірі 5651,44 доларів США. Відмовлено АТ КБ «Приватбанк» у задоволенні решти позовних вимог.
14.12.2022 Слобожанським ВДВС у Дніпропетровські області закінчено виконавче провадження № НОМЕР_3 на підставі вимог виконавчого документа, виконаного в повному обсязі 18.11.2022, та таке провадження закінчено саме на підставізаяви стягувача.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що у зв`язку з неоднозначністю способу виконання рішення суду, позивачка ОСОБА_4 звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про роз`яснення порядку його виконання. 
Ухвалою цього ж суду було зазначено, що виплата заборгованості повинна здійснюватися за курсом 1,77, відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 30.05.2014 року. Зазначений курс і було застосовано позивачкою під час погашення заборгованості.
Водночас, колегія суддів зауважує, що АТ КБ «ПриватБанк» не було позбавлено процесуальної можливості оскаржити як саме рішення суду, так і ухвалу щодо роз`яснення у передбаченому законом порядку, у разі незгоди. Однак, таких дій зі сторони АТ КБ «ПриватБанк» здійснено не було.
 За таких обставин є нелогічним порушення цього питання (в рамках зовсім іншого судового провадження) банком на стадії апеляційного перегляду, після фактичного виконання рішення та завершення виконавчого провадження, за ініціативою ж банку.
Більш того, з матеріалів справи слідує, що правом на оскарження рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області скористалась саме ОСОБА_4 . Крім того, в постанові Верховного Суду було зазначено про те, що «АТ КБ «Приватбанк» електронною поштою подало відзив на касаційну скаргу, в якому просило залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін». Тобто, відповідач погоджувався з рішеннями суду, про що також зазначив й суд першої інстанції.
Отже, з урахуванням повного виконання боржницею своїх зобов`язань, відсутності факту оскарження ухвали суду про роз`яснення судового рішення з боку банку, а також несвоєчасного реагування на результати виконавчого провадження, колегія суддів погоджується з правомірністю висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 не має непогашених зобов`язань за кредитним договором № DNP0AN09980382 від 11.05.2007 року. Відповідно, дії АТ КБ «ПриватБанк» щодо передання до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» відомостей про наявну заборгованість є неправомірними та такими, що порушують права позивачки.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що у даній справі спір виник у межах цивільно-правових відносин, пов`язаних із внесенням змін до кредитної історії позивачки, а саме, вилученням інформації про заборгованість, яку позивачка вважала недостовірною. Суть спору полягала у встановленні правомірності дій банку як користувача кредитної історії та бюро як суб`єкта, який її формує та зберігає.
Варто зазначити, що у цьому контексті позовна вимога про визнання дій відповідача такими, що принижують честь, гідність та ділову репутацію, виглядає надмірною та такою, що не випливає безпосередньо з характеру правовідносин, які склалися між сторонами. З огляду на виключно технічний характер передачі інформації про кредитні зобов`язання, обставини справи не свідчать про наявність навмисного або образливого поширення інформації, спрямованого на приниження особистої гідності чи підрив репутації позивача.
Водночас, з огляду на принцип непогіршення становища позивача у разі перегляду судового рішення (reformatio in peius), колегія суддів не вважає за можливе переглядати рішення суду в частині задоволення цієї вимоги, тим більше, що інші сторони спору не ініціювали перегляд у відповідному аспекті.
Додатково слід зазначити, що одразу після ухвалення рішення суду ТОВ «УБКІ» виконало його у повному обсязі, про що надала відповідні підтвердження сама позивачка. Відтак, на момент перегляду справи в апеляційному порядку відсутній фактичний спір між ТОВ «УБКІ» та ОСОБА_4 , а отже, немає підстав для подальшого правового аналізу чи оцінки правомірності дій бюро.
Отже, доводи скаржника про те, що погашення боргу мало відбутися в доларах США або в гривні за курсом на день фактичного платежу, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки курс, за яким мало бути здійснено погашеннябув визначений судовим рішенням, тобто, в ухвалі про йогороз`яснення. При цьому, банком дане судове рішення оскаржено не було. В подальшому, Банк, усвідомлюючи зазначене, самостійно визнав повне виконання рішення суду та ініціював закінчення виконавчого провадження. Отже, наявність заборгованості на день звернення до суду не підтверджується жодним належним доказом, а самі посилання скаржника ґрунтуються на суб`єктивному тлумаченні змісту судового рішення, яке вже було роз`яснене та виконане.
Ураховуючи вищевикладене,  колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено наявні у справі докази та дана їм належна правова оцінка, правильно встановлено обставини справи, в результаті чого ухвалено законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З таких обставин, рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись  ст.ст. 367, 368, 374, 375,  381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу адвоката Сокуренко Наталії Вікторівни в інтересах Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  
 
Повне судове рішення складено  18 червня 2025 року.
 
Головуючий                                                                               Т. О. Невідома
 
Судді                                                                                           С. М. Верланов
 
                                                                                                      В. А. Нежура