ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2025 р. 	Справа № 480/6446/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Калиновського В.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2025, (головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек) по справі № 480/6446/24
за позовом       ОСОБА_1  
до      Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
  ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.07.2024 №184250006643, про відмову  в призначенні пенсії за віком у зв`язку із недосягненням пенсійного віку та відсутністю необхідного страхового стажу роботи;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до загального (страхового) стажу позивача періоди роботи: з 28.10.1978 по 02.04.1980 на Шосткинському заводі “Зірка”; з 21.04.1980 по 25.05.1980, з 10.09.1980 по 02.01.1984, з 16.01.1984 по 01.03.1984 та з 30.08.1985 по 11.03.1990 у “КАТЭКэнергострой” (натепер ВАТ “АТПО”), росія; з 22.08.1990 по 12.11.1990 у Воробйовське агропромстрой об`єднання, росія; з 06.12.1990 по 22.12.1997 -  в трест "Сумиводбуд"; з 10.04.2000 по 10.07.2000 у ТОВ "Фавет", а також період отримання позивачем матеріальної допомоги по безробіттю з 22.03.1999 по 17.09.1999 та з 25.03.2002 по 20.09.2002, відповідно до довідки від 29.09.2021 №2231, виданої Шосткинською міськрайфілією Сумського обласного центру зайнятості;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити позивачу пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 19.06.2024, провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.07.2024 №184250006643 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 28.10.1978 по 02.04.1980, з 21.04.1980 по 25.05.1980, з 10.09.1980 по 02.01.1984, з 16.01.1984 по 01.03.1984, з 30.08.1985 по 11.03.1990, з 22.08.1990 по 12.11.1990, з 06.12.1990 по 22.12.1997, з 10.04.2000 по 30.11.2000, відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  повторно розглянути заяву ОСОБА_1  від 24.06.2024 року про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області суму судового збору в розмірі 605,60 грн. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не погодившись із рішенням суду в частині задоволення позову, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову .
Апеляційна скарга мотивована тим, що у ОСОБА_1 відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком.
Пенсійним органом правомірно до страхового стажу не зараховано певні періоди роботи за трудовою книжкою ( НОМЕР_1 ), оскільки на внутрішньому боці обкладинки трудової книжки є запис про виправлення прізвища “ ОСОБА_2 ” на “ ОСОБА_3 ” рос. мовою з порушенням п.22 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, Довідка про шлюб між “ ОСОБА_2 ” та “ ОСОБА_3 ” від 11.08.2021 № А-01201 потребує апостилю, та є виправлення в прізвищі “ ОСОБА_4 ” на “ ОСОБА_5 ”, яке не засвідчене в установленому порядку; період роботи з 15.12.1990 по 22.12.1997 згідно архівної довідки від 02.02.2021 № 04- 05/13, що видана Архівним відділом Шосткинської районної державної адміністрації, оскільки по батькові скорочено; періоди роботи на території росії , оскільки відповідно до п. 2.9 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 25.11.2005 № 22-1 документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, потребують легалізації та подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку.
Отже, право на призначення пенсії позивач не має у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
Позивач правом на подання відзиву не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст.   308, п.3 ч.1 ст.   311 КАС України   справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 24.06.2024 звернулась до пенсійного органу за місцем проживання із заявою про призначення пенсії за віком.
За принципом екстериторіальності дана заява розглянута ГУ ПФУ в Донецькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від  03.07.2024 №184250006643 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком з огляду на відсутність у позивача необхідного страхового стажу .
До страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано  періоди роботи:
- з 28.10.1978 по 02.04.1980, з 21.04.1980 по 25.05.1980, з 10.09.1980 по 02.01.1984, з 16.01.1984 по 01.03.1984, з 30.08.1985 по 11.03.1990, з 22.08.1990 по 12.11.1990, з 06.12.1990 по 22.12.1997, з 10.04.2000 по 10.07.2000 , оскільки на внутрішньому боці обкладинки трудової книжки є запис про виправлення прізвища “ ОСОБА_2 ” на “ ОСОБА_3 ” рос. мовою з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, а саме зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів, а саме відсутнє посилання на дату видачі документу, та є виправлення в прізвищі “ ОСОБА_4 ” на “ ОСОБА_5 ”, яке не засвідчене в установленому порядку. Довідка про шлюб між “ІІІемет” та “Трубниковим” від 11.08.2021 № А-01201 потребує апостилю згідно із Законом України від 01.12.2022 № 2783-ІХ “Про зупинення та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року”, яким Україна зупинила дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписаною від імені України у м. Мінську 22.01.1993 і ратифікованої Законом України від 10.11.1994 № 240/94 ВР, у відносинах з Російською Федерацією;
- період роботи з 28.10.1978 по 02.04.1980, оскільки згідно довідки від 24.12.2020 № 205 не підтверджено зміну дошлюбного прізвища “ ОСОБА_2 ”;
- періоди роботи з 10.09.1980 по 02.01.1984, з 30.08.1985 по 11.03.1990 згідно архівної довідки від 05.02.2020 № 225/6 та архівної довідки від 05.02.2020 № 225 період роботи з 21.04.1980 по 25.05.1980 на території рф, оскільки довідки про роботу та зміну назви організації від 05.02.2020 № 225/7 потребують проставляння апостилю;
- згідно архівної довідки від 02.02.2021 № 04-05/13 період роботи з 15.12.1990 по 22.12.1997, оскільки по батькові скорочено;
- згідно довідки від 29.09.2021 № 2231 періоди отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 22.03.1999 по 17.09.1999, з 25.03.2002 по 20.09.2002, оскільки відсутні відомості про підставу виплати матеріальної допомоги (період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації).
Не погодившись з даним рішенням відповідача, позивач оскаржила його до  суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність відмови в призначені пенсії за віком,  безпідставне не врахування страхового стажу  позивача, який підтверджений записами трудової книжки, недоліки її заповнення не є підставою не врахування записів.
Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважав за необхідне зобов`язати пенсійний орган зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи  відповідно до записів у трудовій книжці та повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням висновків суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Відповідно до ст.1 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон №1058-IV) страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня     2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: (...)з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;
До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років  - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.
Як вірно встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла віку 60 років , з настанням якого пов`язується виникнення у неї права на призначення пенсії за віком,  на момент звернення до пенсійного органу їй було 63 роки 6 днів. 
Пенсійним органом враховано страховий стаж позивача  15 років 11 місяців 23 дні. 
Згідно записів  трудової книжки позивача ( НОМЕР_2 ) пенсійним органом не враховано періоди роботи:
- з 28.10.1978 по 02.04.1980  у Шосткинському заводі "Зірка" на посадах учня складальника тари цеху № 11, складальника тари цеху № 11 та апаратника цеху № 5;
- з 21.04.1980 по 25.05.1980 в "УПТК треста "КАТЭКенергострой" (мовою оригіналу) на посаді оператора;
- з 10.09.1980 по 02.01.1984 на автобазі №1 тресту "КАТЭКенергострой" (мовою оригіналу), яка в подальшому перейменована на АТПО "КАТЭКенергострой" (мовою оригіналу) на посадах машиніста та оператора;
- з 16.01.1984 по 01.03.1984  в ОРС ПСМО "КАТЭКенергострой" (мовою оригіналу) на посаді помічника продавця;
- з 30.08.1985 по 11.03.1990  в АТПО "КАТЭКенергострой" (мовою оригіналу) на посадах контролера та оператора;
з 22.08.1990 по 12.11.1990 у "Воробьевское МСО "Агропромстройобъединение) (мовою оригіналу);
- з 06.12.1990 по 22.12.1997  у пересувній механізованій колоні № 94ВАТ "Сумиводбуд";
- з 10.04.2000 по 30.11.2000  в Торговельно-виробничому підприємстві "Фаворит".
Підставою не врахування вказаних періодів пенсійним органом зазначено наявність недоліків трудової книжки, а саме:
-          на внутрішньому боці обкладинки трудової книжки є запис про виправлення прізвища “ ОСОБА_2 ” на “ ОСОБА_3 ” рос. мовою з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162;
-          виправлення в прізвищі “ ОСОБА_4 ” на “ ОСОБА_5 ”, яке не засвідчене в установленому порядку. 
Згідно зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На момент внесення записів у трудову книжку позивача була чинна Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 за №162 (надалі по тексту також Інструкція №162).
Так, відповідно до вказаної Інструкції №162: трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців; трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи проводяться акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору; в розділах "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається; в графі 3 розділу "Відомості про роботу" у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства; в графі 3 пишеться: "Прийнято або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво" із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу; при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним .
Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.
У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.
Так, вперше трудова книжка заповнюється адміністрацією в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття його на роботу. На першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки записуються загальні дані про її власника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, фах, дата видачі книжки, підпис власника книжки, ставиться мокра печатка установи, що видала вперше трудову книжку.
Відповідно до п. 2.12 зазначеної вище Інструкції, зміни записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження здійснюються адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (свідоцтво про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я, по батькові та ін.) з посиланням на номер та дату цих документів. Вказані зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється попереднє прізвище, ім`я, по батькові чи дата народження і записуються нові дані. Посилання на відповідні документи записуються на внутрішній стороні обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства, установи, організації або спеціально уповноваженою ним особою і печаткою підприємства, установи, організації або печаткою відділу кадрів.
Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 “Про трудові книжки працівників”, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Таким чином, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для позивача, а отже, й не може впливати на її особисті права. Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку страхового стажу.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі №677/277/17 та від 06 лютого 2018 року у справі №677/277/17, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Так, лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Тому збирання уточнюючих довідок повинно здійснюватись лише у випадках неправильного, неповного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 10.10.2019 року у справі №234/4585/17, від 25.04.2019 року у справі №159/4178/16-а.
Судом першої інстанції вірно встановлено та не спростовано відповідачем, що надана позивачем до пенсійного органу та до суду трудова книжка серії НОМЕР_2 у хронологічному порядку містить записи про її трудову діяльність із зазначенням посад, періоду роботи, переміщення в межах підприємства, а також звільнення з роботи з посиланням на розпорядчі документи.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що зазначені пенсійним органом недоліки заповнення трудової книжки не є підставою не врахування періодів роботи зі страхового  стажу позивача, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки основним документом, що підтверджує стаж є трудова книжка.
Доводи апелянта щодо правомірного не зарахування довідки від 24.12.2020 № 205 за період роботи з 28.10.1978 по 02.04.1980, оскільки не підтверджено зміну дошлюбного прізвища “ ОСОБА_2 ”, колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки,  позивачем через ВЕБ-портал надано сканкопію оригіналів документів, зокрема, паспорт, свідоцтво про шлюб та про зміну прізвища.
Судом встановлено, що позивачка (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ), у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінювала прізвище на ОСОБА_6 10.10.1980, та в подальшому на ОСОБА_5 31.12.1996, що підтверджується  довідкою про шлюб №А-01201 від 11.08.2021, свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 31.12.1996.
До того ж, період роботи з 28.10.1978 по 02.04.1980 підтверджено записами трудової книжки позивача НОМЕР_2 та не спростовується відповідачем.
Відомості, відображені в довідках, підтверджені записами трудової книжки, яка в силу приписів ст. 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” є основним документом, що підтверджує стаж роботи.
Щодо доводів відповідача про не зарахування архівної довідки від 05.02.2020 № 225/6 за періоди роботи з 10.09.1980 по 02.01.1984. з 30.08.1985 по 11.03.1990 та архівної довідки від 05.02.2020 № 225 за період роботи з 21.04.1980 по 25.05.1980 на території рф, оскільки довідки про роботу та зміну назви організації від 05.02.2020 № 225/7 потребують проставляння апостилю, колегія суддів зазначає,  що трудова книжка позивача містить відомості щодо зазначених періодів роботи, а тому наявність уточнюючих довідок в даному випадку не є обов`язковою.
Доводи апелянта щодо правомірного не зарахування архівної довідки від 02.02.2021 № 04-05/13 за період роботи з 15.12.1990 по 22.12.1997, оскільки, в ній "по батькові" скорочено, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.
Відповідно до абз. 1 п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто, законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 159/4315/16-а та від 26.04.2021 у справі № 348/2180/16-а.
З копії уточнюючої довідки від 02.02.2021 № 04-05/13 Шосткінської районної державної адміністрації, яка подавалася ОСОБА_1 разом з заявою про призначення пенсії до пенсійного органу встановлено, що в архівному фонді ПМК-94 тресту “Сумиводбуд” с. Миронівка Шосткінського району Сумської області, зазначено відомості про “ ОСОБА_7 ”. Довідка містить інформацію нижче, де повторно зазначено про “ ОСОБА_7 ”.
Дійсно, щодо написання по батькові у архівній довідці від 02.02.2021 № 04-05/13 р є скорочення. Проте такий недолік у написанні по батькові ніяким чином не впливає на можливість зарахувати спірний період до страхового стажу. Мова йде про одну й ту ж особу, що на початку довідки, що вкінці.
Отже, неповне написання "по батькові" у архівній довідці, при тому що судом достеменно встановлено, що довідка видана саме щодо ОСОБА_1 , а в первинних документах допущено скорочення написання "по батькові" позивача, при наявності інших належно оформлених записів, що містять відомості про роботу, не є підставою для не зарахування спірного періоду до її страхового стажу.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення від 03.07.2024 №184250006643  прийнято відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для його скасування.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -   
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 по справі № 480/6446/24 в частині задоволення позову - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	А.О. Бегунц    В.А. Калиновський