ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

07 липня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/5904/24
Головуючий у першій інстанції – Маслюк Н.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/627/25

Суд у складі:
головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів:                      Скрипки А.А., Шарапової О.Л., 
за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,
треті особи: Виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі органу опіки та піклування, Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, ОСОБА_3 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: представник ОСОБА_1 – адвокат Станкевич Лілія Миколаївна,

на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 листопада 2024 року; дата складання повного тексту рішення: 26.11.2024, місце його ухвалення: м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У червні 2024 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив позбавити її відносно нього батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що батько позивача - ОСОБА_3 (третя особа) та мати позивача - ОСОБА_2 , перебували у шлюбі. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.11.2023 у справі № 751/5595/23 шлюб між ними розірвано. У квітні 2022 р., у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України та бойовими діями на території Чернігівської області, позивач разом з матір`ю виїхав за кордон, де перебував з квітня 2022 р. до липня 2023 р. Вони отримали візи та допомогу від уряду Великої Британії. З липня 2023 р., під час проживання їх у родині спонсорів, ОСОБА_2 почала вживати алкогольні напої, влаштовувати особисте життя, зустрічатися з чоловіками та приводити їх в квартиру і при цьому виганяти ОСОБА_1 із квартири. У зв`язку з цим йому двічі доводилось ночувати в парку. Для того, щоб ОСОБА_1 нічого не розповідав батькові, ОСОБА_2 погрожувала повернути його в Україну, де іде війна. Між позивачем і відповідачем виникали непорозуміння через брак уваги останньої до позивача, сварки через її залицяльників, один з яких погрожував вбити позивача, при цьому мати мовчала. ОСОБА_2 часто приходила додому пізно увечері або взагалі не приходила, у зв`язку з чим ОСОБА_1 залишався вдома один без догляду у чужій країні, боячись повідомляти по це поліцію, бо не уявляв, які можуть бути від цього наслідки. Відповідач постійно грубо і нецензурно висловлювалась на адресу позивача, ображала його, називала «скотиною», а не по імені. Вона стверджувала, що позивач заважає їй жити і що йому краще їхати до батька. Також ОСОБА_2 не цікавилась життям та навчанням ОСОБА_1 і в решті решт зібрала його речі й вигнала на вулицю. Оскільки вік позивача не дозволяв йому самостійно перетнути кордон без супроводу законних представників, він просив ОСОБА_2 відвезти його в Україну на літні канікули, але вона сказала, щоб він їхав назавжди, оскільки у неї немає коштів та бажання його возити. Відповідач постійно перевіряла його телефон та видаляла з нього відео й листування. В липні 2023 р. позивач повернувся в Україну з допомогою тітки – ОСОБА_4 , та став проживати з батьком – ОСОБА_3 , який турбується про нього, підтримує його, весь час будучи на зв`язку з позивачем. ОСОБА_2 не цікавиться життям ОСОБА_1 і не спілкується з ним. Тобто вона від виконання своїх батьківських обов`язків ухиляється, що полягає у відсутності з її сторони піклування про фізичний і духовний розвиток сина, його виховання і навчання, підготовку до самостійного життя, про забезпечення сина необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням. Під час візиту в Україну остання не виявила бажання побачитися з ОСОБА_1 , не привітала його з днем народження. У нотаріально посвідченій заяві від 20.12.2023 ОСОБА_2 підтвердила, що вона проживає у Великій Британії та через військовий стан не має змоги брати участі у вихованні й забезпеченні сина ОСОБА_5 , який перебуває на утриманні та вихованні батька ОСОБА_3 . Судовим наказом Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.03.2024 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на неповнолітнього ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку, але в період з 29.02.2024 по 24.04.2024 вона аліменти не сплачувала. Лише в травні та червні ОСОБА_2 сплатила аліменти у мінімальному розмірі. Наразі позивач перебуває на повному утриманні третьої особи та продовжує навчання у приватній школі «Оптіма». Тягар його фінансування повністю лежить на батькові. Знаючи, що навчання є платним, мати проводить поділ майна з батьком, що ставить його й позивача у вкрай складне матеріальне становище. Відповідач відмовилась від пропозиції ОСОБА_3 подарувати квартиру позивачеві. Батько піклується про його здоров`я, забезпечуючи його систематичне обстеження і за необхідності – лікування; він є ініціатором індивідуальних занять позивача з англійської мови, математики та інформатики, вони разом проводять вільний час, грають у футбол, відвідують екскурсії тощо. Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків негативно впливає на фізичний розвиток позивача як складову виховання, приносить невимовні страждання, почуття покинутості у такий складний момент – під час війни. Підставою для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав ОСОБА_1 вважає також і те, що вона в червні 2023 р. зібрала його речі та вигнала з квартири у Великій Британії, де вони проживали за спонсорською візою підтримки Урядом. Внаслідок цього він фактично залишився без підтримки та догляду в чужій країні, що свідчить про жорстоке поводження з дитиною. Відповідач усвідомлює протиправність своєї поведінки і значення своїх винних дій. Після отриманих моральних та душевних страждань, нанесених позивачу його матір`ю, він не має бажати з нею родинних зв`язків. 
Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи його, суд виходив з відсутності доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо позивача, які могли б бути законною підставою для застосування до відповідача крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Станкевич Л.М. просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення про задоволення позову. Доводи скарги зводяться до такого:
- заява ОСОБА_2 про розгляд справи без її участі з запереченнями проти позову подана з порушенням встановленого для цього строку і вона не надіслана стороні позивача;
- висновок суду про те, що дії батька позивача спрямовані на досягнення власних інтересів, є безпідставним та суперечить матеріалам справи, оскільки рішенням суду від 16.09.2024 вже встановлено факт одноосібного виховання ним позивача;
- суд проігнорував і обґрунтований висновок виконавчого комітету Світловодської міської ради № 874 від 03.09.2024, психологічний висновок ГО «Чернігівська міська асоціація «Конкордія» від 15.10.2024, і факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків: відповідач більше 1,5 років не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, не намагається підтримувати зв`язок чи забезпечити турботою, що порушує ст. 150, 151, 164 СК України, і те, що відповідачем приховуються свої доходи для того, аби не сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі (вона працює на заводі у Великій Британії та офіційно отримує мінімальну заробітну плату у розмірі близько 2 тисячі євро, однак аліменти сплачує у мінімальному розмірі, а не у розмірі 1/4 частини своїх заробітків);
- суд неправильно оцінив надані докази, зокрема відеозапис, на якому зафіксовано зухвалу поведінку матері відносно позивача, його приниження, вживання нецензурної лексики, погрози, що є достатнім для позбавлення її батьківських прав;
- докази, які б підтверджували заперечення відповідача проти позову, відсутні. Наявні у справі заперечення не свідчать про інтерес матері до дитини та реальне бажання змінити свою поведінку, вони є формальним актом, який не відображає її реального ставлення до дитини та до виконання батьківських обов`язків;
- відсутність відповідача у судовому засіданні свідчить про її байдуже ставлення до долі дитини та небажання виконувати свої батьківські обов`язки. 
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 – адвокат Станкевич Л.М. підтримала апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.
У справі встановлено таке.
З 15.09.2002 ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.11.2023 у справі № 751/5595/23, що набрало законної сили 16.12.2023 (копія цього рішення на арк. 49). 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (арк. 48). 22.02.2024 ОСОБА_1 отримав паспорт громадянина України (його копія на арк. 17-18).
Згідно з копіями витягів з реєстру Чернігівської територіальної громади, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровані по АДРЕСА_1 (арк. 19, 42). Ця квартира належить ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на неї (арк. 43).
Відповідно до копії довідки про склад сім`ї від 02.05.2024 № 64, виданої виконавчим комітетом Світловодської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 – матері третьої особи, тобто бабі позивача (арк. 36).
Згідно з копією акта обстеження умов проживання за вказаною у попередньому абзаці адресою, у позивача є окрема кімната, в якій встановлено великий розкладний диван для сну, наявна чиста постільна білизна, письмовий стіл для навчання, шафа для зберігання речей. Дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно до віку та сезону, сучасними ґаджетами. Разом з дитиною у будинку проживає його батько та баба (арк. 46).
Відповідно до копії заяви, посвідченої 20.12.2023 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Костюк Ю.В. за реєстровим № 8689, ОСОБА_2 повідомила компетентні органи про те, що на цей час вона проживає у Великій Британії та через військовий стан не має змоги брати участь у вихованні та забезпеченні її сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 підтверджує, що на час складання цієї заяви дитина повністю перебуває на утриманні та вихованні у свого батька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. 14).
Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 03.09.2024 № 874 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_1 . У висновку, крім обставин справи, зазначено, що під час проведення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Світловодської міської ради, яка відбулась 07.08.2024 були присутні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Вся увага членів комісії була прикута до розповіді неповнолітнього ОСОБА_7 про його життя від повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію Чернігівської області до переїзду до Болгарії, а потім - до Великої Британії у супроводі матері. За словами ОСОБА_7 , після переїзду до Великої Британії поведінка матері дуже змінилася: її увесь час дратувала присутність ОСОБА_7 , неодноразово мати висловлювала бажання повернути його до батька в Україну. З кожним днем ОСОБА_2 знаходила собі подруг, з якими їздили по інших містах для розваг, забираючи єдині ключі від кімнати, тому ОСОБА_7 доводилось спати просто неба на лавці у парку. З кожним днем збільшувалася кількість її висловлювань у бік дитини у формі нецензурної лексики; згодом дитина замість свого імені чула від неї тільки «скотина». Все частіше ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного сп`яніння у компанії нових чоловіків. За словами ОСОБА_7 , він більше не сприймає відповідача як матір після того, як вона з ним вчинила. Виходячи з наведеного, комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 (копії згаданих висновку й рішення - арк. 98-100).
ОСОБА_2 електронною поштою повідомила, що вона заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 (арк. 143-144).
Судовим наказом Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.03.2024 у справі № 751/2020/24 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 29.09.2024 та до досягнення дитиною повноліття (копія наказу на арк. 44).
У довідці державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.04.2024 № 74486347 вказано, що у період з 29.02.2024 до 24.04.2024 ОСОБА_3 не отримував аліменти від ОСОБА_2 згідно з виконавчим листом № 2-н/751/686/24 від 12.03.2024, який видано Новозаводським районним судом м. Чернігова, на утримання ОСОБА_8 (копія довідки на арк. 16).
Згідно з копією листа Міністерства юстиції України від 10.09.2024 № 125653/142271-32-24/12.1.3, заява ОСОБА_3 про визнання та виконання на території Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів надіслана для розгляду до компетентного органу Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії (арк. 103 зворот). 
Відповідно до копій квитанцій від 12.05.2024, 07.06.2024, 11.07.2024, 11.08.2024, 13.09.2024 та 04.10.2024, ОСОБА_2 сплачувала аліменти за період березень-жовтень 2024 р. по виконавчому провадженню № 74486347 (арк. 145-147).
26.07.2023 ОСОБА_3 (замовник) та ТОВ «Центр освіти «Оптіма» (виконавець) укладено договір № 100523072603 про надання освітніх послуг, за умовами якого виконавець взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника надати освітні послуги ОСОБА_1 , а саме: дистанційне навчання учня в 9-11 класах (копія договору на арк. 38-41). За цим місцем навчання ОСОБА_1 характеризується позитивно (копія характеристики на арк. 50). Відповідно до копії виписки по банківській картці ОСОБА_3 , він сплатив Центру освіти «Оптіма» в період з серпня 2023 р. по березень 2024 р. 29000 грн 00 коп. (арк. 54).
Згідно з письмовими поясненнями вчителів ОСОБА_9 (вчитель математики) та ОСОБА_10 (вчитель англійської мови) від 01.05.2024, вони знайомі з сім`єю, де виховується ОСОБА_1 , декілька років, та їм відомо, що мати дитини проживає у Великій Британії й не спілкується з сином (їх копії на арк. 15, 20, 45).
Відповідно до копії психологічного висновку, наданого 15.10.2024 ГО «Чернігівська міська асоціація «Конкордія» щодо взаємин позивача, відповідача і третьої особи (арк. 121-123):
- аналіз отриманих даних за результатом Рене-Жиля дозволяє дійти висновку про наявну психоемоційну близькість хлопчика з батьком. Батько в житті підлітка відіграє значну роль, ніж мати, образ батька є важливим, найбільш значимим та емоційно близьким. Натомість протилежним є образ матері: хлопчик ненавидить свою матір та дуже ображається на неї, наразі зовсім не бажає підтримувати з нею будь-які стосунки. Конфліктна ситуація, що склалася в родині, «ввімкнула» в свідомості підлітка механізм витіснення травмуючих переживань, пов`язаних з матір`ю;
- аналіз методики «Неіснуюча тварина» характеризує особистість хлопчика як особливо потребуючого тепла, затишку. Повна відсутність ворогів в описі може вказувати на боязнь агресії. Основним бажанням тварини – жити вічно біля свого хазяїна, може асоціюватися з фігурою батька, якого хлопчик найбільше любить та дорожить відносинами з ним;
- за результатами тесту «Моя сім`я» виявлено емоційну близькість до батька та витіснення образу матері, з якою склались конфліктні відносини. Натомість відмова зображати себе та позначення тільки символічно буквою – Я, може свідчити про те, що хлопчик символічно не включає себе до складу сім`ї, про відсутність почуття спільності з її членами, присутність у нього почуття покинутості, меншовартості;
- загальний психоемоційний стан підлітка характеризується внутрішнім стражданням, яке переживається ним як почуття покинутої матір`ю людиною і, як наслідок, прояв захисної психологічної реакції на психотравмуючу ситуацію – реакції відгородженості, невпевненості та психологічної виснаженості. Разом з тим значимою, емоційно близькою та головною особою в своєму сьогоднішньому житті хлопчик розглядає свого батька;
- в цілому можна констатувати, що психотравмуюча ситуація, яка склалася в родині, негативно вплинула на психіку та свідомість хлопчика.
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.09.2024 у справі № 401/1320/24 встановлено факт самостійного та одноосібного виховання та утримання батьком ОСОБА_3 без участі матері свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 (арк. 124-126).
Згідно з копією видаткової накладної, придбано персональний комп`ютер на загальну суму 66078 грн 00 коп. (арк. 47), покупець та адреса доставки в ній не вказані. 05.03.2024 ОСОБА_1 видано рецепт на окуляри (його копія на арк. 37), доказів придбання окулярів на підставі цього рецепта суду не надано.
ОСОБА_3 є головою правління Приватного акціонерного товариства «Чернігівське підприємство по переробці та реалізації рибних товарів «Чернігівриба» та з серпня 2023 р. працює на Підприємстві дистанційно (арк. 104, 104 зворот). На підставі заяви від 17.03.2024 ОСОБА_3 надано кредит АТ «Універсал банк» в розмірі 13049 грн 00 коп. (арк. 28-35).
На відеозаписі зафіксовано розмову ОСОБА_2 , однак з нього неможливо встановити, до кого остання звертається (з ким відповідач спілкується) (арк. 53).
Згідно з копією проїзних документів, ОСОБА_2 придбані проїзні документи на автобус за маршрутом: 23.06.2024 - Краків-Київ, а 11.07.2024 - Львів-Краків (арк. 75-77). 
Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, і обставин справи доводить суд таких висновків.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України» суд зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
За змістом ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Отож позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері, так і для дитини (ст. 166 СК України). 
Та обставина, що на час розгляду справи вихованням та розвитком ОСОБА_8 займається його батько, не свідчить безумовно про те, що мати дитини не бажає брати участь у її вихованні, тобто що вона нехтує своїми батьківськими обов`язками.
Факт участі відповідача в утриманні позивача підтверджено документально: на нього вона сплачує аліменти третій особі. Отож наразі нема підстав стверджувати, що третя особа одноосібно утримує позивача.
Виходячи з встановлених у справі і описаних вище взаємин сторін, їх особи, заперечення відповідача проти задоволення позовних вимог (що судом розцінюється як свідчення про її інтерес до сина), а також приписів норм права, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд доходить висновку про законність оскаржуваного рішення.
Доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать встановленим і описаним вище обставинам справи та визначеним відповідно до них правовідносинам. Зокрема:
- у психологічному висновку ГО «Чернігівська міська асоціація «Конкордія» від 15.10.2024, крім того, на що звертає увагу позовна сторона, зазначено іще й таке: «Натомість відмова зображати себе та позначення тільки символічно буквою – Я, може свідчити про те, що хлопчик символічно не включає себе до складу сім`ї, про відсутність почуття спільності з її членами, присутність у нього почуття покинутості, меншовартості». Такий висновок не свідчить про те, що задоволення позову якнайкраще забезпечить права позивача. Виходячи з цієї обставини апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в цій ситуації і ОСОБА_3 , і органи опіки й піклування для якнайкращого забезпечення інтересів ОСОБА_1 мають здійснити спробу поліпшення стосунків останнього з ОСОБА_2 ;
- порушення судом І інстанції норм процесуального права, про які йдеться в апеляційній скарзі, не потягли за собою таких наслідків, які є підставою для скасування оскаржуваного рішення і задоволення вимог позивача.
Тож рішення суду першої інстанції належить залишити без змін.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Станкевич Лілії Миколаївни залишити без задоволення, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 листопада 2024 року – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Головуючий:                                          Судді: