УХВАЛА
12 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 754/1282/25
провадження № 61-10224вд25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув заявлений ОСОБА_1 у заяві про перегляд судового рішення відвід судді Верховного Суду Грушицькому Андрію Ігоревичу від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ :
У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» 
(далі - ТОВ «Київські енергетичні послуги») та просив стягнути 9 020,28 грн, сплачені ним за незаконні вимоги ТОВ «Київські енергетичні послуги», та моральну шкоду в розмірі 9 020,28 грн, що разом становить 18 040,56 грн.
Деснянський районний суд міста Києва рішенням від 28 березня 2025 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Стягнув з ТОВ «Київські енергетичні послуги» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за послуги відновлення постачання електроенергії в розмірі 2 917,96 грн та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. В іншій частині позову відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
Київський апеляційний суд постановою від 25 червня 2025 року рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 березня 2025 року залишив без змін.
Верховний Суд ухвалою від 03 липня 2025 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 березня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 червня 2025 року у справі 
№ 754/1282/25.
Верховний Суд ухвалою від 22 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів, які входять до складу колегії: Крата В. І., Дундар І. О., Пархоменка П. І., передав судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.
29 липня 2025 року ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису подав до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 22 липня 2025 року.
У заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_1 заявив відвід суддям Верховного Суду Крату В. І., Дундар І. О., Пархоменку П. І.
Верховний Суд ухвалою від 29 липня 2025 року визнав необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід, заяву передав для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2025 року вказану заяву передано для вирішення судді Верховного Суду Грушицькому А. І.
Верховний Суд ухвалою від 30 липня 2025 року у задоволенні заяви 
ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Крата В. І., Дундар І. О., Пархоменка П. І., у цій справі відмовив.
07 серпня 2025 року ОСОБА_1 засобами електронного поштового зв`язку з використанням електронного цифрового підпису подав до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 30 липня 2025 року.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду 
від 07 серпня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві 
Грушицькому А. І.
У заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_1 заявив відвід судді Верховного Суду Грушицькому А. І., мотивуючи тим, що він указаному судді не довіряє і це його право, передбачене статтею 21 Конституції України, яке вище за рангом виконання, ніж усі статті ЦПК України, і що є конституційним принципом верховенства права. ОСОБА_1 у заяві вказує, що буде злочином, якщо знову цей же суддя буде розглядати і вирішувати заяву. Суддя Грушицький А. І. постановляє незаконну ухвалу, бо вона постановлена не по суті, а суть, викладена у касаційній скарзі, є незмінною. Указаний суддя Верховного Суду Грушицький А. І. порушив його права та свій конституційний обов`язок.
Верховний Суд ухвалою від 08 серпня 2025 року визнав необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Грушицького А. І.
Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Грушцикьго А. І. передав для вирішення судді, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 08 серпня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Фаловській І. М.
Заявлений ОСОБА_1 у заяві про перегляд судового рішення відвід судді Верховного Суду Грушицькому А. І. задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Верховний Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь?якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді - як реальної, так і суб`єктивної.
Так, відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини 
(далі - ЄСПЛ) об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (справа Гаусшильдта, заява № 11/1987/134/188).
У рішенні ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (заява № 33958/96) зазначено, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.
При цьому неупередженість має одночасно існувати як фактично (суб`єктивний тест), так і має бути забезпечена її розумна видимість (об`єктивний тест) (рішення ЄСПЛ у справі «Мікаллеф проти Мальти», заява від 15 жовтня 
2009 року № 17056/06; «Rustavi 2 Broadcasting Company Ltd та інші проти Грузії», заява від 18 липня 2019 року № 16812/17).
Отже, щоб підтвердити порушення (або можливе порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність суб`єктивних та / або об`єктивних складових неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про особисте переконання та поведінку конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).
Незгода ОСОБА_1 з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу.
Зміст заявленого ОСОБА_1 відводу судді Верховного Суду 
Грушицькому А. І. не свідчить про наявність підстав, передбачених 
статтями 36, 37 ЦПК України, для відводу судді.
Верховний Суд дійшов висновку про те, що повідомлені заявником обставини не доводять існування суб`єктивного чи об`єктивного критеріїв, за яких суддя підлягає відводу. Верховний Суд не встановив підстав для сумнівів в особистій неупередженості та безсторонності судді Верховного Суду Грушицького А. І.
Верховний Суд зауважує, що не можуть бути підставою для відводу судді обставини, викладені у заяві, які є припущеннями про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно повинні бути наведені аргументи, а до заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Обставин, які б свідчили про упередженість судді Верховного Суду, якому заявлено відвід, чи необ`єктивне ставлення до сторін у справі, чи зацікавленість в певному рішенні в цій справі, з урахуванням відсутності підстав, що свідчать про конфлікт інтересів, та відсутності існування приватного інтересу, заявником не наведено, а судом не встановлено.
Враховуючи наведені обставини, доводи заявленого відводу не знайшли свого підтвердження, а заявник не довів наявність упередженості та необ`єктивності в діях судді Верховного Суду Грушицького А. І., а отже у його задоволенні слід відмовити.
Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
У заявленому ОСОБА_1 в ухвалі про перегляд судового рішення відводі судді Верховного Суду Грушицькому Андрію Ігоревичу від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                           І. М. Фаловська