ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року	Львів	Справа № 607/7674/25 пров. № А/857/28318/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                             Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                  Ніколіна В.В., Онишкевича Т.В
за участю секретаря судового засідання:         Кулабухової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2025 року, головуючий суддя – Дуда О.О., ухвалене у м. Тернопіль, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- 
                                                     В С Т А Н О В И В:
Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ГУНП в Тернопільській області, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕГА №1684362 від 08.02.2025 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що  вказаною постановою його було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП. Так, 08.02.2025 року о 01:48 позивач перебував на території АЗС "ВОГ", що по вул.Тернопільська, 45 в м.Ланівці Кременецького району тернопільської області. В цей момент позивач відчув себе погано і зателефонував на лінію 102. В ході розмови із оператором лінії 102, позивач запитав чи можуть працівники поліції приїхати та допомогти йому дістатись до дому у м.Ланівці, оскільки він почуває себе погано. Оператор зафіксувала дану інформацію і через деякий час до позивача під`їхали працівники поліції. В ході спілкування працівники поліції відмовились застосовувати до нього поліцейське піклування, передбачене ст.41 ЗУ "Про національну поліцію", а натомість викликали швидку допомогу. По приїзду медики надали необхідну медичну допомогу, після чого працівники поліції винесли відносно позивача постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2025 року адміністративний позов задоволено; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕГА №1684362 від 08.02.2025 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.– скасовано та закрито провадження у справі.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ГУНП в Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що  позивач повідомив на лінію 102, що знаходиться на заправці і не має транспорту, щоб дістатись додому, та просив щоб працівники поліції його підвезли. Відтак дії позивача спрямовані на зрив роботи служби поліції, оскільки він викликав службу поліції, знаючи наперед, що в цьому немає ніякої необхідності. Відтак приймаючи оспорювану постанову, відповідач діяв відповідно до вимоги чинного законодавства, та правомірно прийняв постанову.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕГА №1684362 від 08.02.205 року, 08.02.2025 року Тернопільська область, Кременецький р-н, м.Ланівці, вулиця Тернопільська 45 Гр. ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції на лінію 102, а саме повідомив про подію якої насправді не було, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 3400 гривень.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що у оскаржуваній постанові не вказано про яку саме подію, якої згідно з постановою насправді не було, позивач повідомив працівників поліції на лінію 102, що позбавляє суд можливості встановити чи такий виклик є завідомо неправдивим, та, відповідно, наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, із врахуванням того, що позивач у позовній заяві стверджує про виклик поліції, під час якого він запитав чи можуть працівники поліції приїхати та допомогти йому дістатись до дому у м.Ланівці, оскільки він почуває себе погано.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Як встановлено ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
У відповідності до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.
Також, статтею 41 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейське піклування може здійснюватися щодо: 1) неповнолітньої особи віком до 16 років, яка залишилася без догляду; 2) особи, яка підозрюється у втечі з психіатричного закладу чи спеціалізованого лікувального закладу, де вона утримувалася на підставі судового рішення; 3) особи, яка має ознаки вираженого психічного розладу і створює реальну небезпеку оточуючим або собі; 4) особи, яка перебуває у публічному місці і внаслідок сп`яніння втратила здатність самостійно пересуватися чи створює реальну небезпеку оточуючим або собі.
При цьому, слід звернути увагу, що поліцейське піклування є превентивним поліцейським заходом, який застосовується задля попередження негативних подій.
Судом досліджено звукозапис звернення позивача на лінію 102, з якого встановлено, що позивач перебував за автозаправці «ВОГ», випив пива та не має можливості дістатись додому.
Тобто в даному випадку відсутні будь які негативні події, для попередження яких слід було застосувати превентивні заходи.
Крім цього, жодних інших обставин, зокрема неможливість самостійно пересуватися, на гарячу лінію 102 позивачем не повідомлялось.
Таким чином, матеріали справи не містять доказів, що свідчать про вчинення будь-якого злочину, правопорушення або інших не передбачених законом дій, які б порушували права, інтереси позивача або створювали загрозу його здоров`ю, життю або майну, які б були обґрунтованою правдивою підставою для виклику екстрених служб, а саме поліції.
З урахуванням наведеного, позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, відтак колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржена постанова по справі про адміністративне правопорушення є правомірною, підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного відмовити.
Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-
                                                  П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області задовольнити, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2025 року у справі №607/7674/25 – скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	
Повний текст постанови складено 28.08.2025 року.