ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" серпня 2025 р.                                                                        Справа №914/9/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді                                                                                Бонк Т.Б.,
Суддів                                                                                          Зварич О.В.,
                                                                                                    Панова І.Ю.,
секретар судового засідання Шатан Т.О.,
представники сторін:
прокурор: Місінська М.А.,
позивача, відповідача, третьої особи: не з`явились,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» б/н від 25.04.2025 (вх. суду від 28.04.2025 №01-05/1277/25)
на рішення Господарського суду Львівської області від 08.04.2025 ( повне рішення складено 17.04.2025, суддя Матвіїв Р.І.)
у справі №914/9/25
за позовом Першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі
позивача: Підкамінської селищної ради Золочівського району Львівської області, смт. Підкамінь, Львівська обл.
до відповідача: Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», м. Броди, Львівська обл.
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів
про: стягнення 339 288,00 грн

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:
Перший заступник керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача Підкамінської селищної ради Золочівського району Львівської області звернувся з позовом до Господарського суду Львівської області до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Бродівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення 339 288,00 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що на час здійснення невстановленими особами незаконної рубки одного дерева породи «дуб звичайний» та одного дерева породи «бук лісовий» відповідне лісництво перебувало у постійному користуванні ДСГП «Ліси України». Відповідно до Статуту ДСГП «Ліси України» основними напрямами діяльності ДСГП «Ліси України є, зокрема, забезпечення охорони лісів від незаконних рубок, однак відповідач допустив протиправну бездіяльність, наслідком якої відбулась незаконна рубка невстановленими особами двох дерев. 
Таким чином, на думку прокурора, відповідач зобов`язаний відшкодувати державі заподіяну шкоду у розмірі 339 288 грн.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.04.2025 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь Підкамінської селищної ради Золочівського району Львівської області шкоду в розмірі 339 288,00 грн. Здійснено розподіл судових витрат.
Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що прокурор довів склад цивільного правопорушення в діях відповідача, який мав обов`язок забезпечити охорону лісів від незаконних рубок, відповідач належними та допустимими доказами не спростував підстав позову та не довів відсутність своєї вини у вчиненому порушенні. 

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:
Не погодившись з рішенням, Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» звернулось до Західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 08.04.2025 у справі № 914/9/25 та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю.
Скаржник стверджує що своєчасно і в повному обсязі виконував всі завдання, які покладені на державне підприємство чинним законодавством, протилежного прокуратурою не доведено, а судом першої інстанції конкретних фактів, які б підтверджували невиконання відповідачем певного заходу по охороні лісу, не встановлено.
На думку апелянта, наявний у матеріалах справи висновок експерта та його розрахунки не можуть вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки судовий експерт провів експертизу виключно по матеріалах кримінального провадження, залишивши без уваги наявні у матеріалах кримінальної справи суперечності у вихідних даних.
Скаржник наголошує, що лісові господарства несуть відповідальність лише у разі вчинення ними самими незаконної рубки або у разі допущення ними порушення вимог щодо ведення лісового господарства.
Крім цього, апелянт зазначає, що Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань, не проводила перевірку (у тому числі документальну) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю зі складенням відповідно до законодавства акту за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції
Таким чином, на переконання скаржника, внаслідок не повного з`ясування дійсних фактичних обставин у даній справі суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Львівська обласна прокуратура подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Львівської області від 08.04.2025 у справі № 914/9/25 - залишити без змін.
Прокурор вказує, що самим відповідачем у вихідних даних, які використовувались експертом, вказано обміри двох незаконно зрубаних дерев.
Прокурор зазначає, що наявність проведеної перевірки та складеного за її результатами Акту перевірки не є єдиною підставою для нарахування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу та заявлення позовних вимог про стягнення такої.
Щодо тверджень скаржника про неналежність висновку експерта як доказу у цій справі, то на думку прокуратури, твердження апелянта є необґрунтованими, адже судовий експерт при проведенні судової експертизи самостійно визначає методику та методи дослідження при проведенні експертизи, в тому числі наявна чи відсутня необхідність проведення такої на місці події або за місцезнаходженням об`єкта дослідження.

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Рух справи в суді апеляційної інстанції:
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 склад колегії по розгляду справи №914/9/25 визначено: головуючий суддя Малех І.Б., судді – Зварич О.В., Панова І.Ю.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 у складі колегії суддів: головуючого - судді Малех І.Б., суддів: Зварич О.В., Панова І.Ю. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» б/н від 25.04.2025 (вх. суду від 28.04.2025 №01-05/1277/25) на рішення Господарського суду Львівської області від 08.04.2025 у справі №914/9/25; витребувано матеріали справи з місцевого господарського суду.
Ухвалою від 08.05.2025 розгляд справи призначено на 21.05.2025.
Судове засідання, призначене на 21.05.2025 не відбулося.
На підставі розпорядження керівника апарату від 06.06.2025 №150, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2025 визначено наступний склад суду для розгляду справи № 914/9/25: Бонк Т.Б. - головуючий суддя, судді Зварич О.В., Панова І.Ю.
Ухвалою суду від 16.06.2025 справу № 914/9/25 прийнято до провадження колегією суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів суддів: Зварич О.В. та Панова І.Ю та призначити справу № 914/9/25 до розгляду у судовому засіданні на 05.08.2025 о 12 год 30 хв.
Відводів складу суду та секретарю судового засідання – сторонами не заявлено.
У судове засідання 05.08.2025 з`явився прокурор, який заперечив доводи апеляційної скарги, інші учасники справи явки уповноважених представників не забезпечили.
Водночас ухвалою суду від 01.07.2025 задоволено заяву представника Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; забезпечено участь представника Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» в судовому засіданні 05.08.2025 о 12:30 в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку.
Проте представник відповідача запрошення суду до участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції – не прийняв, що відображено у протоколі судового засідання від 05.08.2025.
Також колегія суддів зауважує, що в пункті 2 резолютивної частини ухвали від 16.08.2025 про призначення справи до розгляду в судовому засіданні вказано, що неявка уповноважених представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті відповідно до положень ч. 12 ст. 270 ГПК України.
На підставі викладеного, враховуючи належне повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання, відсутність клопотань сторін про відкладення розгляду справи, беручи до уваги те, що явка представників учасників даної справи не була визнана обов`язковою, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю учасників справи, які не забезпечили явку своїх представників.

Згідно з встановленими судами у цій справі обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:
Золочівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області 10.07.2023 отримав повідомлення про те, що інспектор національного парку повідомив про імовірність зрізання дерева.
Відповідно до листа відповідача від 10.07.2023 директор філії «Бродівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» звернувся до Відділення поліції № 1 по проведення розслідування факту вчинення невідомими особами незаконної рубки, виявленої 10.07.2023, а саме одного дерева породи «дуб звичайний», діаметром в пні 65 см, та одного дерева «бук лісовий», діаметром в пні 22 см. Загальна кубомаса незаконної рубки становить 2,4 м куб.; розмір шкоди – 325 805,10 грн.
Інженер філії за участю майстра лісозаготівель 10.07.2023 склали акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства та виявили незаконну рубку одного дерева породи «дуб звичайний», діаметром в пні 65 см, та одного дерева породи «бук лісовий», діаметром в пні 22 см, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП. У результаті порушення заподіяно шкоду в сумі 325    805,10 грн, що розрахована відповідно до додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 575 від 10.05.2022.
У той же день огляд місця події провів також слідчий СВ ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, про що склав протокол від 10.07.2023. Проведеним оглядом, серед іншого, встановлено, що місцем огляду є ділянка лісового масиву у 54-му кварталі 10-го виділу Підкамінського лісництва Бродовської філії ДП «Ліси України» неподалік села Літовище Золочівського району, що відноситься до земель Національного природного парку «Північне Поділля».
На відстані п`яти метрів від дороги виявлено пень дерева породи «дуб звичайний», у найтовщому місці 120 см, у найтоншому – 58 см, діаметр 65 см. На відстані приблизно два метри на землі виявлена тирса, від неї на відстані 2,5 м – тирса, від неї через 2,6 м – тирса, ще через 2,6 м – тирса, а потім - крона дерева породи «дуб звичайний». Крона складається із двох колод, довжиною по 21 м, діаметр зрізу колоди становить 65 см. Далі за колодами знаходиться верхівка дерева.
Поблизу знаходиться повалене дерево породи «бук» і пень цього дерева, діаметром 22 см. На відстані 50 см знаходиться стовбур дерева породи «бук», що лежить під кроною дерева «дуб звичайний». Далі по лісовій дорозі проглядаються сліди протектора коліс транспортного засобу та копит тварини, які ведуть у напрямку с. Літовище.
До протоколу огляду місця події долучено фототаблиці.
Відділення поліції № 1 звернулося до третьої особи для проведення розрахунку розміру майнової шкоди, заподіяної навколишньому середовищу, внаслідок вчинення самовільної рубки дерев.
Третя особа здійснила розрахунок на суму 339 288,00 грн і надіслала його листом від 11.10.2023 слідчому СВ ВП № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області.
Львівський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС провів експертизу і 18.07.2024 надав висновок про те, що проведення рубки одного дерева породи «Дуб звичайний», діаметром в пні 65 см, та одного дерева породи «Бук лісовий», діаметром в пні 22 см, в кварталі 54 виділі 10 Підкамінського лісництва, філії «Бродівське ЛГ» ДП «Ліси України» на території НПП «Північне поділля», з недотриманням вимог природоохоронного законодавства, підтверджується. Розмір шкоди, заподіяної рубкою, проведеною всупереч діючим вимогам у галузі лісоохоронного законодавства, становить 339 288,00 грн.
Національний природний парк «Північне Поділля» надав прокуратурі відповідь 11.11.2024 та повідомив, що на всі землі Філії, що увійщли в склад Парку, включно із виділом 10 кварталу 54, Львівською обласною державною адміністрацією видано Охоронне зобов`язання від 02.08.2012 № 04-05-7874.
Відповідно до змісту Охоронного зобов`язання квартал 54 виділи 1-10, 14, 15, 16 входить до складу природно-заповідного фонду України, який охороняється як національне надбання і є складовою частиною світової системи природних територій і об`єктів, що перебувають під особливою охороною. Землекористувач – ДП «Бродівське лісове господарство» бере під охорону заповідний об`єкт і зобов`язується зберігати його і дотримуватись екологічних вимог при використанні природних ресурсів.
Державне підприємство «Бродівське лісове господарство» (код 00992444) відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 04.11.2022 припинено шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (код 44768034). Визначено, що Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Бродівське лісове господарство».
Відповідно до наказу від 31.12.2024 Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» затвердило передавальні акти активів і пасивів на балансових та позабалансових рахунках, матеріалів лісовпорядкування та документів, які підтверджують речові права на земельні ділянки, нерухоме майно та інше по філіях, що координується Карпатським лісовим офісом, зокрема філії Державного підприємства «Бродівське лісове господарство».
Згідно з наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 17.01.2023 затверджено передавальний акт Державного підприємства «Бродівське лісове господарство».
Основними напрямами діяльності Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» відповідно до Статуту є забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб (п. 3.2.2 Статуту), запобігання злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового та мисливського господарства, а також використання лісових ресурсів і мисливський тварин (п. 3.2.3 Статуту), ведення первинного обліку лісів (п. 3.2.5 Статуту), забезпечення охорони типових і унікальних природних комплексів та об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного та рослинного світу (п. 3.2.6 Статуту).
Забезпечення охорони типових і унікальних природних комплексів та об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного та рослинного світу, ведення первинного обліку лісів і забезпечення охорони, захисту лісових насаджень виокремлені як обов`язки підприємства (пп. 7.2.1, 7.2.4, 7.2.6 Статуту).
Згідно з Положенням про філію «Бродівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» філія є відокремленим підрозділом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (редакція Положення від 2022 року).
Предметом діяльності філії є, серед іншого, забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, запобігання злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового та мисливського господарства, ведення первинного обліку лісів, забезпечення охорони типових і унікальних природних комплексів та об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного та рослинного світу (п. 2.2 Положення).
Відповідно до наказу ДП «Бродівське лісове господарство» від 03.04.2023 з метою забезпечення посиленої охорони лісових насаджень та мисливських угідь від незаконних рубок, браконьєрства та пожеж організовано патрулювання лісових масивів, розроблено графіки патрулювання.
Відповідно до наказу від 23.01.2023 закріплено майстерські дільниці за працівниками філії «Бродівське лісове господарство», а від 13.03.2023 затверджено проведення планової весняної ревізії майстерських дільниць «Бродівське лісове господарство».

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:
Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу правил  статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
При цьому пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
За частиною третьою статті 147 ГК України збитки, завдані суб`єкту господарювання порушенням його майнових прав громадянами чи юридичними особами, а також органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, відшкодовуються йому відповідно до закону.
Правовідносини щодо відшкодування збитків врегульовані, зокрема положеннями глави 25 "Відшкодування збитків у сфері господарювання" ГК України та глави 82 "Відшкодування шкоди" Розділу ІІІ "Окремі види зобов`язань" Книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18 зазначила, що вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як:
- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;
- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;
- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду;
- вина заподіювача шкоди, як суб`єктивного елемента відповідальності, що полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.
За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.
За загальними правилами розподілу обов`язку доказування, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України).
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства, (лісові відносини) регулюються, зокрема Лісовим кодексом України (далі по тексту - ЛК України).
За приписами ст. 19 ЛК України постійні лісокористувачі зобов`язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення; вести первинний облік лісів; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель; забезпечувати охорону типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, рослинних угруповань, сприяти формуванню екологічної мережі відповідно до природоохоронного законодавства.
Положеннями ст. 63 ЛК України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 64 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.
Частиною 5 ст. 86 ЛК України передбачено, що забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.
Отже, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на, зокрема постійних лісокористувачів.
За приписами ст. 105 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у, зокрема незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.
Відповідно до ст. 107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.
Системний аналіз положень ст. 86, п. 1 ч. 2 ст. 105, ст. 107 ЛК України дає підстави для висновку про те, що у випадку порушення вимог щодо організації охорони і захисту лісів, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, до того ж, підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.
Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. При цьому, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами (аналогічний висновок міститься у постановах від 18.05.2023 у справі № 914/669/22, Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2018 у справі № 909/976/17).
Як встановлено судами, ділянка, кадастровий номер 4620381600:04:008:0002, з 04.10.2024 перебуває у користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (витяг з Державного реєстру речових прав від 08.10.2024), власником є Львівська обласна державна адміністрація (інформаційна довідка від 13.12.2024).
Таким чином, відповідач як постійний лісокористувач несе цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства, що мало наслідком незаконне вирубування дерев.
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у постанові від 09.08.2018 у справі № 909/976/17.
Апелянт стверджує про неналежність таких доказів, як протокол огляду місця події від 10.07.2025, розмір нарахованих Інспекцією збитків від 11.10.2023 та висновку інженерно-екологічної експертизи.
Щодо розміру завданих збитків, то прокурор на підтвердження збитків у розмірі 339 288,00 грн і вихідних даних для отримання цієї суми подав розрахунок Державної екологічної інспекції у Львівській області та висновок Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС.
Поряд з тим, як вбачається з висновку експерта, то такий взяв до уваги саме Акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 10.07.2023, який був складений уповноваженими особами відповідача.
Крім цього, відповідач власного контррозрахунку не здійснив і клопотань про призначення судової експертизи для визначення іншого розміру збитків – не заявляв.
Розрахунок збитків визначено із застосуванням постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 р. № 575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд». За кожне дерево, зрубане або пошкоджене до ступеня припинення росту, до 18,1-22 см в зоні, відмінні від степової, становить 2098 грн; до 46,1-50 см – 16 752 грн; а    за кожний сантиметр діаметра понад 50 сантиметрів – 530 грн.
Відповідно до приміток додатку 1 постанови № 575 діаметр пня дерева у корі зазначається як середнє арифметичне значення між найбільшим та найменшим замірами діаметра. Замір діаметра пня, який зрізаний нижче шийки кореня (у рівень із землею або утоплений у землю), здійснюється за фактичним зрізом. Діаметр пня дерева у корі при пошкодженні до ступеня припинення росту зазначається шляхом замірювання довжини кола шийки кореня та розрахунку за формулою: D = L / р, де D - діаметр, L - довжина кола шийки кореня, р - число “пі”.
Як в листі відповідача від 10.07.2023, так і в акті огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 10.07.2022, вказано однакові вихідні дані: «дуб звичайний», діаметром в пні 65 см, та «бук лісовий», діаметром в пні 22 см. Зокрема, інженер охорони та захисту філії «Бродівське лісове господарство» за участю майстра лісозаготівель в акті огляду місця вчинення правопорушення не вказували формулу розрахунку діаметра кожного дерева, однак, вказали, що дуб в діаметрі становить 65 см, а бук – 22. Позначення після скісної риски « 51» і « 16» не розшифровані. 
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави вважати, що ці дані є показниками, які впливають на визначення діаметру відповідно до затвердженої формули, немає.
На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач, як постійний лісокористувач, допустивши протиправну бездіяльність у вигляді невчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконного вирубування на підвідомчій йому території земель лісового фонду, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення та підстав для задоволення позову.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 08.04.2025 у справі № 914/9/25 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції:
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст. 129 ГПК України сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 255, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» б/н від 25.04.2025 (вх. суду від 28.04.2025 №01-05/1277/25)– залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від 08.04.2025 у справі № 914/9/25 – залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повну постанову складено 18.08.2025.

Головуючий суддя                                                                                Т.Б. Бонк

суддя                                                                                                     О.В. Зварич

суддя                                                                                                    І.Ю. Панова