УХВАЛА
 
02 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 216/3913/17 
провадження № 61-12488св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року у складі судді Бутенко М. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від  08 серпня 2024 року у складі колегії суддів: Остапенко  В.  О., Зубакової  В.  П., Тимченко  О.  О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і судових рішень
 
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на домоволодіння, який в липні 2020 року уточнив, змінивши предмет позовних вимог.
 
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи
09 вересня 2024 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку  звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від  08  серпня 2024 року, в  якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу до суду першої інстанції на новий розгляд.
 
Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій правових висновків, висловлених у  постанові  Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 671/22/19  (пункт  1  частини  другої статті 389  Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). 
 
Крім того, заявник зазначає суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили зібрані у  справі докази, чим порушили норми процесуального права (пункт  4  частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 11 вересня 2024 року касаційну скаргу  ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року передано на розгляд судді-      доповідачу Гулейкову І. Ю.; судді, які входять до складу колегії: Лідовець Р. А., Луспеник Д. Д.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження у  справі за касаційною скаргою  ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від  08  серпня 2024 року з підстав, визначених  пунктами 1, 4  частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано із  Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу матеріали справи №  216/3913/17; надано іншим учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу. 
 
У жовтні 2024 року матеріали справи № 216/3913/17 надійшли до Верховного Суду.
 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до удового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
 Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів    Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
 
 УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до    ОСОБА_2 про визнання договору дарування нерухомого майна недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року призначити до судового розгляду  колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без  повідомлення (виклику) сторін на 09 липня 2025 року.
 
 Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков  	
 	Р. А. Лідовець  	
 	Д. Д. Луспеник