ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3853/24  Номер провадження 33/814/469/25	Головуючий у 1-й інстанції Морозовська О. А.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання  Деркач А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Жаги Е.Г., на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року,
в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок судового збору.
За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 29 вересня 2024 року о 22 годині 55 хвилин по вул. Гоголя, 185 у м. Миргород у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «Mercedes-Benz GL 500»,  н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. 
В апеляційній скарзі адвокат Жага Е.Г. просить скасувати постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: досліджені у справі докази не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення; поліцейськими було здійснено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з порушенням вимог ст.266 КУпАП, у тому числі не запропоновано доставити ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння; ОСОБА_1 не мав ознак алкогольного сп`яніння; під час складання протоколу про адміністративне правопорушення належним чином не роз`яснено ОСОБА_1 права та обов`язки, істотно порушено та обмежено його процесуальні права, а тому названий протокол був складений без дотримання вимог законодавства.
ОСОБА_1 та його представник були належним чином повідомлені про місце, дату, час апеляційного розгляду й до суду не з`явились. Водночас адвокат Жага Е.Г. заявив клопотання про здійснення розгляду апеляційної скарги за його та ОСОБА_1 відсутності.
Суд апеляційної інстанції вивчив матеріали справи, дослідив докази по справі, проаналізував доводи апелянта та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.
Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за  керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Вимогами п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №775447 29 вересня 2024 року о 22 годині 55 хвилин ОСОБА_1 по вул. Гоголя, 185 у м. Миргород у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «Mercedes-Benz GL 500»,  н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).
Наведені вище обставини підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічних носіях інформації, з яких установлено, що 29 вересня 2024 року о 22 годині 55 хвилин ОСОБА_1  по вул. Гоголя, 185 у м. Миргород Полтавської обл. керував транспортним засобом «Mercedes-Benz GL 500»,  н.з.  НОМЕР_1 , і був зупинений поліцією. Затим на вимогу поліцейського ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням поліцією спеціального технічного засобу, результати якого склали 1, 38 проміле алкоголю в крові. При цьому, перед проведенням огляду поліцейським було використано новий герметично запакований мундштук, здійснено контрольний замір повітря, який засвідчив відсутність алкоголю в алкотестері, а після огляду роз`яснено ОСОБА_1 , що названий вище результат є перевищенням допустимої норми (0, 2 проміле алкоголю в крові), у зв`язку з чим ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та щодо нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Після отримання результатів огляду з використанням спеціального технічного засобу й включно до процесу оформлення поліцією матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не стверджував про те, що є незгодним з наведеними вище результатами огляду, а навпаки з ними погодився на запитання поліцейського (а.с.29).
В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтвердив цю позицію, а саме згоду з указаними вище результатами його огляду, отриманими за допомогою застосування технічного приладу, що засвідчено його підписом (а.с.3).
Зафіксовані ж засобами об`єктивного контролю (відеозаписами) обставини також знаходять своє підтвердження в змісті зазначеного вище акту та роздруківки технічного засобу «Drager Alcotest 6810», відповідно до яких установлено перебування   ОСОБА_1 , в тому числі під час керування автомобілем, у стані алкогольного сп`яніння з результатами – 1, 38 проміле алкоголю в крові (а.с.2-3). 
Отже, наведені вище докази підтверджують зміст один одного й безперечно доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та об`єктивних обставин не довіряти їм немає. Підстав для висновку про недопустимість, недостовірність чи неналежність цих доказів судом апеляційної інстанції не встановлено.
Посилання представника на те, що поліцією не було запропоновано доставити ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан сп`яніння є неспроможними, оскільки в поліцейського не було підстав для направлення ОСОБА_1  чи висування йому вимоги для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Так, відповідно до приписів ст.266 КУпАП такий медичний огляд проводиться лише в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, в той час як ОСОБА_1 такої незгоди не висловлював, а навпаки погодився з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння, здійсненого поліцейським із використанням спеціального технічного засобу. Тому, за таких обставин, проведення огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я чи висування вимоги щодо проходження ним огляду в медичному закладі відповідно до вимог закону не передбачалось.
Тобто перебування ОСОБА_1  в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом визначено й підтверджено поліцією у відповідності до приписів закону з використанням спеціально призначеного для встановлення стану алкогольного сп`яніння технічного засобу, а тому є відсутніми будь-які сумніви в результатах зазначеного огляду, з якими погодився й сам ОСОБА_1 після проведення його огляду.
Усупереч твердженням апелянта, зі змісту відеофіксації, протоколу про адміністративне правопорушення і пам`якти про права та обов`язки, засвідчених у відповідних графах ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами та обов`язками, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, роз`яснено їх. Також перевіркою матеріалів справи встановлено проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання щодо протоколу про адміністративне правопорушення поліцією з дотриманням вимог законодавства, зокрема, положень ст.ст.254-256, 266 КУпАП, та відсутність обставин, які би свідчили про те, що поліцейськими було вчинено будь-які дії з приводу перешкоджання ОСОБА_1 скористатись його правами, обмежено їх або допущено інші порушення, що ставили би під сумнів законність, правильність та обгрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Позбавлені підстав і твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не мав ознак алкогольного сп`яніння.
Пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Саме ці дискреційні повноваження поліцейського дають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння.
Згідно з матеріалами відеофіксації поліцією після зупинки водія ОСОБА_1 було встановлено наявність достатніх підстав уважати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в тому числі, виявлено наявний у нього запах алкоголю з порожнини рота, й відповідно висунуто ОСОБА_1 вимогу щодо проходження огляду на стан названого сп`яніння. До того ж, як наслідок, обгрунтованість установлених поліцейським підстав для висновку про знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджено за результатами здійсненого огляду, яким підтверджено те, що ОСОБА_1 перебував, у тому числі на момент виконання функцій водія, в стані алкогольного сп`яніння з результатами, які, при цьому, значно (більше ніж у 6 разів) перевищують гранично допустиму норму (0, 2 проміле алкоголю в крові), а саме 1, 38 проміле алкоголю в крові.
Таким чином, наведені апелянтом доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови й закриття провадження щодо  ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.
Як видно з матеріалів справи,  ОСОБА_1 є водієм (водійське посвідчення серії НОМЕР_2 ), що підтверджується даними довідки САП Миргородського РВП ГУНП у Полтавській області та не оспорюється в апеляційній скарзі (а.с.5).
Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на  ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Жаги Е.Г., залишити без задоволення, а постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 – без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                         О.М. Корсун