Справа № 740/2431/25 	Головуючий у 1 інстанції Шевченко  І. М. 	
Провадження № 33/4823/606/25 	  	
Категорія - ст. 124 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю захисника – адвоката Аніщенка О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Аніщенка О.Г. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 червня 2025 року,

                                   В С Т А Н О В И В :
Цією постановою: 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. 
  
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Як встановив суд, 02 травня 2025 року о 16 год. 10 хв. у м. Ніжині, по вул. Шевченка, 120, ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Movano,                  р.н. НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21121», р. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутньому напрямку, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник – адвокат Аніщенко О.Г. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну, необґрунтовану та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Категорично заперечує факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та вважає, що саме порушення допущені водієм ОСОБА_2 відповідних пунктів Правил дорожнього руху стали причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. 

При цьому, в судовому засіданні захисник зазначив, що                   ОСОБА_1 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За змістом п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху, визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 10.4 Правил дорожнього руху, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Проте, зазначених вимог Правил дорожнього руху водієм             ОСОБА_1 дотримано не було.

Не зважаючи на заперечення захисником на факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема:
- відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №318149 від 02.05.2025 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій ОСОБА_1 , і є одним з джерел доказів, в якому викладено обставини вчинення даної ДТП (а.с.2);
- схемою місця ДТП, доданою до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якої зазначено напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення та розташування після зупинки, із описом відповідних пошкоджень транспортних засобів (а.с.3);
- письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 , де останній вказував на обставини даної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.05.2025 року і сталося з вини саме водія ОСОБА_1 (а.с.5).
- відеозаписом даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.22), з якого видно, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем Opel Movano, перед зміною напрямку руху, а саме - виконанням повороту ліворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, а маневр повороту ліворуч почав виконувати зі смуги, що розташована ближче до узбіччя, фактично проїхавши саме перехрестя, в результаті чого і відбулось зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 21121» під керуванням ОСОБА_2 , який рухався позаду в попутному напрямку.

Проаналізувавши наявний в матеріалах справи відеозапис, апеляційний суд приходить до висновку, що докази наявні в матеріалах справи беззаперечно свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху та як наслідок у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Посилання апелянта про наявність саме в діях водія                   ОСОБА_2 порушення Правил дорожнього руху, які, як він вважає, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, не може оцінюватися судом у даному провадженні, оскільки вина іншого учасника в даному ДТП є предметом розгляду окремого судового провадження. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, складеного уповноваженою особою і, направленого до суду.

За вказаних підстав, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, порушив вимоги п.10.4 Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відтак, доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання його довірителем уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в мінімальних межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Аніщенка О.Г. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності                    ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову                   Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП – без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	М. М. Оседач