ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

18 липня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 738/2269/24
Головуючий у першій інстанції - Савченко О. А.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/331/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

сторони:
позивач:   Товариство  з  обмеженою  відповідальністю  "ЮНІТ                     КАПІТАЛ"
відповідач: ОСОБА_1 

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Менського районного суду Чернігівської області у складі судді Савченка О.А. від 26 листопада 2024 року, місце ухвалення рішення м. Мена, дата складання повного тексту рішення 26 листопада 2024 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

                       В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року судом першої інстанції було зареєстровано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №316678966 від 29.07.2021 року у розмірі 25 082 грн. 50 коп. Також позивач ставив питання про стягнення з відповідача на свою користь судового збору у розмірі 2 422 грн.  40  коп.,  сплаченого  за  подання  позовної заяви та судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. В обґрунтування вимог заявленого позову  Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" вказувало, що 29.07.2021 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога", правонаступником якого є позивач, було укладено кредитний договір №316678966, відповідно до умов якого, відповідачу було надано грошові кошти в сумі 12 500 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, і при цьому, відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Позивач зазначав, що даний договір було укладено у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно із вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями: 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію". Кредитор своє зобов`язання по видачі кредиту виконав, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача ОСОБА_1 , але відповідачем кредит не погашається. У зв`язку із порушенням умов договору, у ОСОБА_1 , за доводами позивача, виникла заборгованість у розмірі 25 082 грн. 50 коп. Враховуючи вищенаведене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №316678966 від 29.07.2021 року у розмірі 25 082 грн. 50 коп., судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6  000  грн.  та  понесені  судові  витрати  по  сплаті  судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 26.11.2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено повністю. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за кредитним договором № 316678966 від 29.07.2021 року в розмірі 25 082 грн. 50 коп., 2 422 грн. 40 коп., в рахунок  відшкодування  судових  витрат  по  сплаті  судового  збору, 6 000 грн. судових витрат на професійну  правничу  допомогу. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Менського районного суду Чернігівської області від 26.11.2024 року у справі № 738/2269/24, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви  Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 316678966 у розмірі 25 082 грн. 50 коп. - відмовити. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 26.11.2024 року є незаконним через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що надані до позовної заяви розрахунки заборгованості за кредитним договором не містять даних про суми коштів, які сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, а також процентну ставку обрахунку заборгованості. Апелянт стверджує, що із врахуванням тих обставин, що надані позивачем розрахунки за кредитним договором не є зведеними документами, які не були погоджені із відповідачем, і не підтверджені первинними обліковими бухгалтерськими документами, наявність у відповідача заборгованості у розмірі, визначеному у розрахунках, не підтверджується належними доказами. За доводами апелянта, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, на які він посилається в обґрунтування вимог заявленого позову, а саме, позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, які підтверджують факти перерахування відповідачу коштів за кредитним договором, а також не обґрунтовано наявність у відповідача заборгованості за договором кредиту у розмірі, зазначеному у розрахунках, і тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги вказують, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами тих обставин, на наявність яких він посилався у позовній заяві. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав встановленими обставини, які не підтверджені у справі відповідними доказами.  
    
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Товариство з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 26.11.2024 року. 

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 26.11.2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи. 

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 29.07.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №316678966 у формі електронного документа, із використанням електронного підпису, невід`ємними частинами якого є Паспорт споживчого кредиту продукту "КОМФОРТ" до договору №316678966 від 29.07.2021 року, та Графік платежів за договором (а.с.40-44). Відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"- www.moneyveo.ua, ознайомився із Правилами надання грошових коштів у позику та Паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною договору, після чого відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписав договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV567KZ.

Одночасно із підписанням вказаного вище договору, відповідачем було подано заявку на отримання грошових коштів в кредит від 29.07.2021 року  на  суму  12  500  грн.,  строком   на   84   дні   на   банківську   картку відповідача  № НОМЕР_1 (а.с. 50-51).

29.07.2021  року  ТОВ  "Манівео  швидка  фінансова  допомога" перерахувало грошові кошти в сумі 12 500 грн. на банківську карту ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , що також підтверджується платіжним дорученням від 29.07.2024 року (а.с.61), та електронним повідомленням АТ "ТАСКОМБАНК" (а.с. 62-63).

28.11.2018 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу №28/1118-01 (а.с.64-67), та у подальшому укладалися додаткові угоди до даного договору, відповідно до умов якого, до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло, зокрема, право вимоги до відповідача за кредитним договором №316678966 від 29.07.2021 року. У подальшому, додатковими угодами №19 від 28.11.2019 року, №26 від 31.12.2020 року, №27 від 31.12.2021 року вносились зміни до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31.12.2022 року, включно.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №156 від 19.10.2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 24 757 грн. 50 коп. (а.с.11-12). Після відступлення права вимоги 19.10.2021 року, відсотки продовжували нараховуватись відповідно до п.1.5. кредитного договору (1,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним).

05.08.2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року. В подальшому, ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 року, №3 від 30.12.2022 року, якими було продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 року, до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року, від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25 082 грн. 50 коп. (а.с.13-19). 

20.08.2024 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" було укладено договір факторингу №200824, за умовами якого до ТОВ "Юніт Капітал"  перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №316678966 від 29.07.2021 року. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №200824 від 20.08.2024 року, від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25 082 грн. 50 коп., яка складається із наступного:  12  500  гpн.  -  тiлo  кpeдитy, 12 582  грн.  50  коп.  -  вiдcoтки. Даний  факт  підтверджується  актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №200824 від 20.08.2024 року (а.с.20-27).

На підтвердження вимог заявленого позову позивачем було надано розрахунки заборгованості відповідача ОСОБА_1 , складені ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" за кредитним договором №316678966 від 29.07.2021 року (а.с.28-29, 29,зворот). 

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 26.11.2024 року, задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №316678966 від 29.07.2021 року в розмірі 25 082 грн. 50 коп., суд першої інстанції виходив з тих обставин, що відповідач пройшов процедуру ідентифікації, надав згоду на обробку персональних даних, створив особистий кабінет, пройшов процедуру верифікації своєї платіжної картки, обрав бажану суму кредиту, ознайомився із текстом примірного договору, відповідними правилами та умовами надання кредиту, про що поставив відповідну відмітку. Після прийняття відповідачем умов кредитного договору, ОСОБА_1 уклав кредитний договір, який був підписаний відповідно до вимог статей: 6, 8, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію", а саме, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 26.11.2024 року констатував, що у порушення вимог Закону, відповідач у односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, та не повернув у встановлені строки суми заборгованості. При цьому, надані позивачем докази, суд першої інстанції визнав належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вказані докази містять в собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення із відповідача на користь позивача суми заборгованості. Суд першої інстанції вказав, що відповідачем в ході судового розгляду даної справи не надано відповідних доказів, які б підтверджували належне виконання відповідачем зобов`язань, та які б спростовували суми заборгованості перед позивачем, а також в цілому вимоги заявленого позову. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог та відповідно, стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №316678966 від 29.07.2021 у розмірі 25 082 грн. 50 коп., яка складається із: 12 500 грн. - заборгованість по кредиту, 12 582 грн. 50 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Судом першої інстанції також було стягнуто з відповідача на користь позивача 2 422 грн. 40 коп., в рахунок відшкодування судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 6 000 грн., в рахунок відшкодування судових витрат на правничу допомогу. 

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що надані до позовної заяви розрахунки заборгованості за кредитним договором не містять даних про суми коштів, які сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, а також процентну ставку обрахунку заборгованості. Апелянт стверджує, що із врахуванням тих обставин, що надані позивачем розрахунки за кредитним договором не є зведеними документами, які не були погоджені із відповідачем, і не підтверджені первинними обліковими бухгалтерськими документами, наявність у відповідача заборгованості у розмірі, визначеному у розрахунках, не підтверджується належними доказами. За доводами апелянта, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, на які він посилається в обґрунтування вимог заявленого позову, а саме, позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, які підтверджують факти перерахування відповідачу коштів за кредитним договором, а також не обґрунтовано наявність у відповідача заборгованості за договором кредиту у розмірі, зазначеному у розрахунках, і тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги вказують, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами тих обставин, на наявність яких він посилався у позовній заяві. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав встановленими обставини, які не підтверджені у справі відповідними доказами.  
    
З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ч.1, ч.2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За правилами статей: 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до приписів статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ч.1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" №675-VIII, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Положеннями     статті     3     Закону      України      "Про     електронну комерцію" №675-VIII  передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Виходячи із положень статей: 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" №675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом    надсилання    комерційного    електронного    повідомлення, розміщення  пропозиції  (оферти)  у  мережі  Інтернет  або  інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4  статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"  №675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" №675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону,  вважається  таким,  що  за  правовими  наслідками   прирівнюється до  договору,  укладеного  у  письмовій  формі  (ч.12  статті  11  Закону  № 675-VIII).  

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини   підтверджуються   її   матеріалами, що 29.07.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №316678966 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, невід`ємними частинами якого є паспорт споживчого кредиту продукту "КОМФОРТ" до договору №316678966   від   29.07.2021   року,   та   графік   платежів   за   договором (а.с.40-44). Відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"- www.moneyveo.ua, ознайомився із правилами надання грошових коштів у позику та паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною договору, після чого відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписав договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV567KZ.

Відповідно до п.4.2. укладеного кредитного договору, у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису, позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис.

Згідно п.1.1. укладеного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 12 500 грн. 00 коп. (дванадцять тисяч п`ятсот грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику.

Відповідно до п.1.2. кредитного договору №316678966 від 29.07.2021 року, кредит надається строком на 84 (вісімдесят чотири) днів.
Згідно п.1.3. кредитного договору №316678966 від 29.07.2021 року, строк дії договору обчислюється з моменту його укладення сторонами та до закінчення строку на який надано кредит, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до 1.4. кредитного договору №316678966 від 29.07.2021 року, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 251,85 (двісті п`ятдесят одна цілих вісімдесят п`ять сотих) відсотків річних, що  становить  0,69  відсотків  в  день  від   суми   кредиту    за    час користування  ним (далі - "Дисконтна процентна ставка").
Згідно п.1.5. кредитного договору №316678966 від 29.07.2021 року, на умовах викладених в п.1.6. Договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 (чотириста сімдесят чотири цілих п`ять десятих) відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (далі - "Базова процентна ставка").
Відповідно до п.1.6. кредитного договору №316678966 від 29.07.2021 року, умови нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку вказаного в графіку платежів за цим договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим договором умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня що слідує за датою платежу. У разі, якщо позичальник погасить прострочену заборгованість за договором, умови у вигляді нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості.
Згідно п.1.7. кредитного договору №316678966 від 29.07.2021 року, повернення частини кредиту та всіх нарахованих процентів здійснюється раз в два тижні (кожні 14 днів) починаючи з першого тижня користування кредитом. Рекомендований розрахунок сукупної вартості кредиту, суми та дати платежів, які здійснюються в ануїтетній формі, зазначаються в графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1 до договору).
Відповідно до п.1.8. кредитного договору №316678966 від 29.07.2021 року, графік платежів складений з розрахунку нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою та складається таким чином, що на дату кожного чергового платежу позичальнику необхідно повернути частину наданого в користування тіла кредиту та всі нараховані проценти за користування кредитом.
Згідно  п.1.9.  кредитного  договору  №316678966  від  29.07.2021 року, проценти за користування кредитом, в розмірі передбаченому договором, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами починаючи з першого дня користування кредитом, відповідно до суми кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні у позичальника.
Відповідно до п.1.10. кредитного договору №316678966 від 29.07.2021 року, у випадку неповернення будь-якого з платежів, у строки передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець, за аналогією з порядком, визначеним в абз.2 п.1 статті 16 Закону України "Про споживче кредитування" надає позичальнику оновлений графік платежів, шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника.

Одночасно із підписанням договору, відповідачем було подано заявку на отримання грошових коштів в кредит від 29.07.2021 року на суму 12 500 грн., строком на 84 дні на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 (а.с.50-51).

Судом встановлено, що ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" свої зобов`язання перед відповідачем виконало, та 29.07.2021 року перерахувало  грошові   кошти   в   сумі   12  500  грн.  на  банківську  карту ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , що також підтверджується платіжним дорученням від 29.07.2024 року (а.с.61), та електронним повідомленням АТ "ТАСКОМБАНК" (а.с.62-63).

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що позивачем надано належні та допустимі докази укладення 29.07.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору №316678966, та відповідно, отримання відповідачем кредитних коштів за вищевказаним договором. Будь-яких відомостей про визнання кредитного договору №316678966 від 29.07.2021 року недійсним або неукладеним, матеріали справи в собі не містять. Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що як вбачається із матеріалів справи, в ході її розгляду судом першої інстанції, в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 частково визнав позовні вимоги та погодився із розміром заборгованості за кредитом на суму 12 500 грн., при цьому, заперечував щодо сплати нарахованих відсотків у розмірі 12 582 грн. 50 коп., у зв`язку із відсутністю у нього коштів на їх сплату.  

Приписами статті  512  ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, пунктом 1 ч.1 цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За положеннями ч.1 статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 статті 519 ЦК України).

Відповідно до статті 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнту послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно із положеннями статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Як вбачається із матеріалів даної справи, 28.11.2018 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу №28/1118-01 (а.с.64-67), та у подальшому укладалися додаткові угоди до даного договору, відповідно до умов якого, до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло, зокрема, право вимоги до відповідача за кредитним договором №316678966 від 29.07.2021 року. У подальшому, додатковими угодами №19 від 28.11.2019 року, №26 від 31.12.2020 року, №27 від 31.12.2021 року вносились зміни до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31.12.2022 року, включно. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №156 від 19.10.2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 24 757 грн. 50 коп. (а.с.11-12). Після відступлення права вимоги 19.10.2021 року, відсотки продовжували нараховуватись відповідно до п.1.5. кредитного договору (1,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним).

05.08.2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року. В подальшому, ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 року, №3 від 30.12.2022 року, якими було продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 року, до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року, від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25 082 грн. 50 коп. (а.с.13-19). 

20.08.2024 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" було укладено договір факторингу №200824, за умовами якого до ТОВ "Юніт Капітал"  перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №316678966 від 29.07.2021 року. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №200824 від 20.08.2024 року, від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25 082 грн. 50 коп., яка складається із наступного:  12  500  гpн.  -  тiлo  кpeдитy, 12 582  грн.  50  коп.  -  вiдcoтки. Даний  факт  підтверджується  актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №200824 від 20.08.2024 року (а.с.20-27).

На підтвердження вимог заявленого позову позивачем було надано розрахунки заборгованості відповідача ОСОБА_1 , складені ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" за кредитним договором №316678966 від 29.07.2021 року (а.с.28-29, 29,зворот). 

Необхідно зазначити, що вказані розрахунки не суперечать один одному та узгоджуються із іншими доказами у справі, зокрема, із витягами: Реєстру прав вимоги №156 від 19.10.2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, Реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 року до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року, Реєстру Боржників від 20.08.2024 року до договору факторингу №200824 від 20.08.2024 року.

На спростування вимог заявленого позову відповідачем ОСОБА_1 не надано суду відповідного контррозрахунку заборгованості, відповідних доказів, які спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача, а також належних та достатніх, у розумінні приписів статей: 77, 80 ЦПК України, доказів, які підтверджують повернення відповідачем кредитних коштів у повному розмірі та у строки, передбачені кредитним договором. Відповідно до положень ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.   

В ході судового розгляду даної справи також встановлено, що у подальшому, за весь період наявності права вимоги за вищезазначеним договором, позивачем не здійснювалось додаткових нарахувань, і не застосовувалось штрафних санкцій до відповідача ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги наведене вище, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 316678966 від 29.07.2021 року в розмірі 25 082 грн. 50 коп., дослідивши наявні у справі докази, та застосувавши норми права, які регламентують спірні правовідносини, обґрунтовано виходив із тих обставин, що відповідач пройшов процедуру ідентифікації, надав згоду на обробку персональних даних, створив особистий кабінет, пройшов процедуру верифікації своєї платіжної картки, обрав бажану суму кредиту, ознайомився із текстом примірного договору, відповідними правилами та умовами надання кредиту, про що поставив відповідну відмітку. Після прийняття відповідачем умов кредитного договору, відповідач уклав кредитний договір, який був підписаний відповідно до вимог статей: 6, 8, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію", а саме, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Суд першої інстанції констатував, що у порушення вимог Закону, відповідач у односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, у встановлені строки суми заборгованості не повернув. При цьому, надані позивачем докази, суд першої інстанції визнав належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вказані докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення із відповідача заборгованості. При цьому, відповідачем не надано суду відповідних доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, та які б спростовували суми заборгованості перед позивачем, а також в цілому вимоги заявленого позову. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та відповідно, стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №316678966  від  29.07.2021  у  розмірі  25  082  грн.  50 коп., яка складається із: 12 500 грн. - заборгованість по кредиту, 12 582 грн. 50 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 

Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних вище висновків суду першої інстанції від 26.11.2024 року, оскільки дані висновки суду узгоджуються із фактичними обставинами справи, які є документально підтвердженими, та нормами права, які регламентують спірні правовідносини.   
  
На підставі приписів статті 137 ЦПК України, яка регламентує витрати на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції, враховуючи складність     справи,     обсяг     документально     підтверджених    наданих адвокатом позивачу послуг  та ціну  позову, дійшов висновку, що заявлений позивачем до стягнення розмір судових витрат  на професійну правничу  допомогу - 6 000 грн., є обґрунтованим та співмірним із обсягом наданих адвокатом послуг. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''ЮНІТ КАПІТАЛ'' 6 000 (шість тисяч) грн., в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. 

Приписами п.9 ч.1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" регламентовано, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є особою із інвалідністю другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій;  для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується, відповідно копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 30.03.2016 року та копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 18.03.2024 року (а.с.112), і за даних обставин, відповідач ОСОБА_1 є особою, яка звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, на підставі вказаного вище припису  Закону  України  "Про  судовий  збір". Відповідно до приписів ч.6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково. При цьому, рішення Менського районного суду Чернігівської області від 26.11.2024 року необхідно змінити, виклавши третій абзац його резолютивної частини у наступній редакції: "Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " ЮНІТ КАПІТАЛ" 6 000  (шість тисяч) грн., в рахунок відшкодування    понесених    судових    витрат   на   професійну   правничу допомогу. Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю ''ЮНІТ КАПІТАЛ" за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., в рахунок відшкодування сплаченого судового збору за подання позовної заяви."

В іншій частині рішення Менського районного суду Чернігівської області від 26.11.2024 року, необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 369, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

                           П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 26 листопада  2024 року змінити, виклавши третій абзац його резолютивної частини у наступній редакції: 
"Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''ЮНІТ КАПІТАЛ" 6 000  (шість тисяч) грн., в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю ''ЮНІТ КАПІТАЛ" за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., в рахунок відшкодування сплаченого судового збору за подання позовної заяви."

В іншій частині рішення Менського районного суду Чернігівської області від 26 листопада  2024 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.  

Дата складення повної постанови - 18.07.2025 року.  

Головуючий:                                                   Судді: