ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/333/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач), суддів:  Головко О.В., Баранник Н.П.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Татаринов Д.В.) в адміністративній справі №280/333/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
16.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в якому просив суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління національної поліції в Запорізькій області зазначене у листі від 31 грудня 2024 року № Р-212/05/12-2024, щодо відсутності підстав для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 при визначенні інвалідності пов`язаної з проходженням служби в поліції;
- зобов`язати Головного Управління національної поліції в Запорізькій області    повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення і виплату одноразової грошової допомоги в разі встановлення III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію».
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про протиправність дій відповідача при прийнятті рішення про відмову у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського, та встановленням позивачу ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, відповідно до статті 97 Закону України «Про Національну поліцію». За наведених обставин, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року позов задоволено.
Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував того, що положення пункту 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VIII застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення): - інвалідність повинна наступити унаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції; - інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції; - причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції. Наголошує, що позивачу ще при проходженні служби в ГУНП в Запорізькій області встановлено IIІ групу інвалідності, тобто, до звільнення, а тому, у даному випадку, відсутня одна із обов`язкових умов для набуття права на одноразову грошову допомогу дотримання шестимісячного строку для встановлення інвалідності після звільнення.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом начальника Головного управління національної поліції в Запорізькій області від 05 грудня 2024 року № 797 о/с «По особовому складу» з 06.12.2024 ОСОБА_1 , звільнено з посади старшого слідчого в особливо важливих справах організаційно-методичного відділу слідчого управління ГУНП в Запорізької області на підставі пункту 2 частини    1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» ( через хворобу). Вислуга на день звільнення – 28 років 05 місяці 17 днів.
Згідно Свідоцтва про хворобу медичної військово лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» № 1763/с від 25.11.2024, копія якого мститься в матеріалах справи, визначено, що у позивача наявне захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції, у зв`язку із чим позивача визнано непридатним до служби в поліції.
Відповідно до Виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №833534 від 02.12.2024 позивачу встановлено III групу інвалідності безстроково та зазначено, що захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції.
05.12.2024 позивач звернувся з заявою (рапортом) до відповідача про виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що йому встановлено IІІ групу інвалідності та з захворюванням пов`язаним з проходженням служби в Національній поліції.
Відповідач листом 31.12.2024 № Р-212/05/12-024 відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням останньому інвалідності під час проходження служби в поліції, а не протягом шести місяців після звільнення, чим порушено термін установлення інвалідності визначений пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліції».
Вважаючи дії відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги в разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов до висновку, що позивач відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з визначенням поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, а відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні та виплаті такої допомоги.
Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII).
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VIII одноразова грошова допомога у разі визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, що призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункт.
Частиною 2 статті 97 Закону №580-VIII визначено, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2024 №646 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, який  застосовується з 29.03.2024 (далі - Порядок № 646).
Згідно з абзацом 2 пункту 5 Порядку № 646 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, а в разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.
Для призначення і виплати одноразової грошової допомоги заява (рапорт) за формою згідно з додатком подається керівникові органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби (пункт 10 Порядку № 646).
Пунктом 12 Порядку № 646 визначено, що для призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі визначення інвалідності чи часткової втрати працездатності поліцейського без визначення інвалідності поліцейський подає в паперовій або електронній формі на адресу електронної пошти з дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг такі документи:
1) заяву (рапорт) про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності чи інвалідності, до якої додаються:
копія документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, передбаченого частиною першою статті 13 Закону України “Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус”;
копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);
2) довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;
3) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках);
4) постанову відповідної медичної (військово-лікарської) комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
5) акт (акти) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формою, визначеною МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;
6) довідку органу, установи, організації, підрозділу, якими попередньо було здійснено виплату одноразової грошової допомоги, із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати).
Достовірність зазначеної інформації в заяві (рапорті) про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності чи інвалідності або копій документів, зазначених в абзацах третьому і четвертому цього пункту, засвідчує своїм підписом особа, яка подає документи, та перевіряє особа, яка їх приймає. Засвідчення копій документів, зазначених у підпунктах 2-5 цього пункту, здійснює керівник установи, організації, підрозділу, що видав документ.
Відповідно до пункту 15 Порядку № 646 у місячний строк з дня реєстрації заяви та визначення повного кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), бухгалтерська служба готує висновок про призначення одноразової грошової допомоги.
У разі відсутності підстав для призначення виплати одноразової грошової допомоги або у разі, коли документи (їх копії) подано не в повному обсязі чи не за належністю, керівник бухгалтерської служби органу поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій, письмово інформує заявника про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав чи повернення документів.
Оскарження відсутності підстав для призначення одноразової грошової допомоги здійснюється в установленому законодавством порядку.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права (пункт 27 Порядку № 646).
За правилами пункту 7 частини другої статті 61 Закону №580-VІІІ наявність у особи певного захворювання може бути перешкодою для проходження служби в поліції, а відповідно до пункту 2 частини першої статті 77 цього Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється - за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції..
Таким чином, встановлення на законодавчому рівні такої обов`язкової умови для виплати одноразової грошової допомоги, як звільнення з поліції внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, покликане надати гарантовану з боку держави соціальну допомогу саме тим поліцейським, стан здоров`я яких завадив продовжити службу в поліції, і які припинили її вимушено.
Верховний Суд вже висловлював свій висновок щодо застосування вищенаведених норм права у правовідносинах, подібних до тих, які виникли у справі, що розглядається.
Зокрема, у постановах від 19.09.2018 у справі №373/1188/16-а, від 20.09.2018 у справі №296/9456/16-а, від 01.11.2018 у справі №822/3788/17, 22.01.2019 у справі №2340/2663/18, від 15.04.2019 у справі №823/1798/18, від 10.10.2019 у справі №822/1083/18, від 05.02.2020 у справі №810/836/18, від 23.09.2021 у справі №2240/3024/18   та від 23.04.2020 у справі №822/999/18 Верховний Суд висловив позицію, згідно з якою положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):
- причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;
- інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;
- причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів Верховного Суду відхилила доводи касаційної скарги стосовно відсутності у позивача права на призначення йому спірної грошової допомоги з підстав того, що інвалідність була встановлена до моменту його звільнення з поліції, оскільки таке твердження базується на помилковому, довільному та суб`єктивному тлумаченні відповідачем норм пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» і спростовується висновком щодо застосування цієї статті, викладеним у вищезгаданих постановах Верховного Суду.
З матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що згідно Виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №833534 від 02.12.2024 позивачу встановлено III групу інвалідності безстроково та зазначено, що захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції (а.с. 12).
З 06.12.2024 позивач був звільнений зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» за станом здоров`я (через хворобу) – за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції відповідно до наказу Головного управління національної поліції в Запорізькій області від 05.12.2024 № 797 о/с «По особовому складу» (а.с. 14).
Як на підставу для відмови позивачу у здійсненні нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що факт встановлення позивачу інвалідності відбувся до моменту звільнення. Інших причин не нарахування такої допомоги відповідачем не зазначено.
Колегія суддів критично ставиться до означеної позиції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, оскільки Закон №580-VIII містить вичерпний перелік випадків, коли виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, однак встановлення інвалідності під час проходження служби в поліції до таких випадків не відноситься.
Пункт 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VIII встановлює граничний 6-ти місячний термін для встановлення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції. Цей термін спливає за закінченням 6 місяців після звільнення поліцейського з поліції.
Таким чином, законодавець закріпив лише граничний строк для встановлення інвалідності після звільнення і не обмежив поліцейських у часі щодо можливості встановлення інвалідності ще за час проходження служби в поліції.
З урахуванням наведених законодавчих норм, правових висновків Верховного Суду та встановлених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції, що позивач відповідно до пункту4 частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з визначенням поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, а відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні та виплаті такої допомоги.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції відповідно до приписів ст. 77 КАС України відхиляє посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду викладених у постанові від 15.07.2020 по справі №822/1493/18, оскільки предметом спору у вказаній справі є звільнення позивача з поліції за власним бажанням та, як наслідок, відмова у виплаті одноразової грошової допомоги, що не відповідає предмету розгляду даної справи, за яким позивач звільнився зі служби в поліції через хворобу, тобто у зв`язку з неможливістю проходження служби в поліції.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду, а тому згідно приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене судове рішення скасуванню.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року в адміністративній справі №280/333/25 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 20 серпня 2025 року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник