КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Справа № 761/39700/24                                                                      Головуючий в суді І інстанції Антонюк М.С.
Провадження № 33/824/3001/2025                                                    Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
26 червня 2025 року                                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., вирішуючи питання щодо розгляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 18 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого менеджером у ТОВ «Домінанта», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 827986 від 17 жовтня 2024 року вбачається, що 10 жовтня 2024 року о 20 год. 50 хв. у м. Київ, на вул. Довженка, 7, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , під час випередження автомобіля «Honda», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку праворуч, не дотримався бокового інтервалу, що призвело до зіткнення транспортних засобів, які внаслідок ДТП були пошкоджені, чим порушив вимоги п. 13.1 та п. 13.3 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 827987 від 17 жовтня 2024 року вбачається, що 10 жовтня 2024 року о 20 год. 50 хв. у м. Київ, на вул. Довженка, 7, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , був учасником ДТП з автомобілем «Honda», д.н.з. НОМЕР_2 , місце ДТП залишив, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 18 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП, та з урахуванням положень ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп..
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 04 червня 2025 року подав апеляційну скаргу, у якій просив поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та скасувати постанову суду першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на наступне.
За загальним правилом судочинства апеляційна скарга подається в письмовій формі й підписується особою, яка її подає.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу, яка не містить оригіналу підпису особи, а містить копію підпису ОСОБА_1 ..
Підпис - це графічне накреслення, що позначає виконавця підпису та наноситься ним з метою посвідчення. Як почерковий об`єкт підпис має характерні риси. Зокрема, це посвідчувальний знак обов`язково певної особи; виконується нею власноруч у вигляді графічного креслення; наноситься на документ з метою посвідчення різних фактів та подій.
Відомостей про те, що подана апеляційна скарга підписана з використанням власного електронного цифрового підпису матеріали справи також не містять.
Тобто, копія підписів, не може бути доказом волевиявлення певної особи на підписання документа та не може вважатися підписом цієї особи.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Статтею 6 вказаного Закону встановлено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Отже, оскільки подана ОСОБА_1 апеляційна скарга не містить власноручного підпису, не є оригіналом електронного документу (є фотокопією) та не містить електронного цифрового підпису, тому вважається такою, що не підписана особою, яка її подала.
Через допущенні недоліки неможливо ідентифікувати особу, яка подала апеляційну скаргу та встановити, чи звертається до суду особа, яка має право на подання апеляційної скарги відповідно до ст. 294 КУпАП.
Вказані обставини є процесуальною перешкодою для подальшого розгляду справи та унеможливлюють прийняття вказаної апеляційної скарги до провадження апеляційного суду.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 18 грудня 2024 року - повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

 
Суддя Київського апеляційного суду                                                        Л.П. Сушко