Справа № 752/5984/25                                                                              Суддя в суді першої інст. - Бойко О.В. 
Провадження № 33/824/2711/2025                                                      Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
16 червня 2025  року                                                                      м. Київ
 
         Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.
         розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 квітня 2025 року, якою
          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -, 
 
В С Т А Н О В И В: 
            Відповідно до постанови судді,  ОСОБА_1 , 16.02.2025 року о 00 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Деміївська, 35, керував автомобілем «Mercedes-Benz 200D», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП КМНКЛ «Соціотерапія», що підтверджується висновком лікаря №000686 від 20.02.2025 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, тобто вчинив адміністратвине правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.        
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 квітня 2025  року ОСОБА_1  визнано винним за ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
         
         Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
         Свої вимоги обгрунтовує тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам даної справи. Зокрема, судом залишено поза увагою відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, неналежність та недопустимість висновку за результатами огляду ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння, з тих підстав, що лікар, який проводив огляд не мав права проводити огляд, оскільки не пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою, лабораторні дослідження для визначення стану сп`яніння не провадилися, а висновок результатів медичного огляду не було вручено ОСОБА_1 . 
Також, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки протокол складено за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як наслідок ОСОБА_1 не було роз`яснено його права у відповідності до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Крім того, вказує на недопустимість наявного в матеріалах справи відеозапису, оскільки відеозапис є неповним та переривається.
  ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подавав. 
Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги ч.ч.4, 6 ст.294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, яка бере участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
         Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.
         Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
         Доводи апеляційної скарги про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з  відсутністю в діях ОСОБА_1 складу  адміністративного правопорушення, є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи  доказами, зокрема:  протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕП1 №257566 від 27.02.2025 (а.с.2); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000686 від 20.02.2025, з якого вбачається, що 16 лютого 2025 року ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди, марихуана, стимулятори - амфетамін)(а.с. 5); даними повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу поліції для складання протоколу та отримання копії протоколу на підставі висновку КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ», з підписом ОСОБА_1 про отримання запрошення (а.с. 6); даними рапорту від 16.02.2025 (а.с. 7); розпискою про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом (а.с. 8); відеозаписом (а.с. 13).
         Зазначені докази є належними та допустимими, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність  винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9. а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
         Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом, який містить зафіксовані у протоколі обставини та з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом, розпискою ОСОБА_1 про те, що він підтверджує відсторонення його від керування транспортним засобом.
Всупереч доводів апеляційної скарги про недопустимість висновку КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ» №  000686 від 20.02.2025, підстав для визнання цього висновку недопустимим чи неналежним доказом апеляційний суд не вбачає.
Так, проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився, зокрема, шляхом дослідження біологічної речовини (сечі) за допомогою імунохроматографічного тесту, який є видом експрес лабораторного дослідження, не суперечить вимогам "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".
         Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано КНП «Київська міська Наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» під час огляду ОСОБА_1 , про що складено відповідний висновок, який повністю відповідає вимогам Інструкції.
         З наявного в матеріалах справи повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу поліції вбачається, що ОСОБА_1 під підпис було вручено дане повідомлення, роз`яснено його права, визначені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпаП, а також повідомлено про необхідність з`явитися до підрозділу поліції для складання протоколу та отримання висновку лікаря. 
Проте, ОСОБА_1 своїм правом бути присутнім під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з висновоком огляду на визначення стану сп`яніння не скористався, у зв`язку з чим, доводи про неналежність та недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення є непереконливими.
         Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1   адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
          Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.
 Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  залишити без задоволення,  а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва  від 02 квітня 2025  року щодо ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.   
 
Суддя                                                                                                  В.С. Полосенко