ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/32905/24	
(суддя Сластьон А.О., м. Дніпро)
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Шальєвої В.А., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі №160/32905/24 за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 грудня 2024 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, згідно з яким просить:
- визнати протиправними і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №046350017740 від 08.11.2024 про відмову у призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з ч.3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
- період проходження військової служби у Збройних Силах України з 13.04.2006 до 31.10.2006;
- період проходження військової служби під час мобілізації в особливий період з 04.03.2022 до 04.11.2024;
- період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи безпосередньо в с.Мала Рогазянка, с.Африканівка, с.Гаврилівка Барвєнковського району Харківської області, в с.Майське Констянтинівського району, в с.Залізнянське, с.Стінки Донецької області, в п.п.Першотравневе Дворічанської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області в період зазначених заходів з 11.04.2022 до 10.12.2022, з 18.01.2023 до 11.03.2023, з 07.07.2023 до 24.07.2023, з 27.07.2023 до 04.08.2024, з 22.08.2024 до 14.09.2024 у кратному обчисленні (один місяць служби за три місяці);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивача від 04.11.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити пенсію за віком на пільгових умовах.           
Позовна заява фактично обґрунтована тим, що позивач набув права на пенсію, проте відповідачами протиправно відмовлено позивачу у реалізації такого права, а тому рішення №046350017740 є протиправним та підлягає скасуванню.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
          Рішення суду мотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні докази сплати за позивача страхових внесків у встановленому розмірі у спірний період з 13.04.2006 до 31.10.2006 на відміну від періоду проходження військової служби в період з 01.11.2006 до 03.04.2007, який було зараховано пенсійним органом до пільгового стажу. Згідно з наявного в матеріалах справи розрахунку стажу (Форма РС-право) позивача вбачається, що період з 24.03.2022 до 10.07.2024 зараховано відповідачем стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме: військова служба в особливий період за Списком №1/Роботи підземні, провідні професії (20)/Роботи підземні, професії за пост.202 (25) складає 02 роки 08 місяців 01 день, отже, відповідачем вже зараховано спірний період до пільгового стажу позивача, з огляду на що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Вимога щодо зарахування військової служби під час дії воєнного стану у складі діючої армії Збройних Сил України (безпосередню участь у бойових діях у воєнний час) для визначення розміру пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці періодів з 11.04.2022 до 10.12.2022, з 18.01.2023 до 11.03.2023, з 07.07.2023 до 24.07.2023, з 27.07.2023 до 04.08.2024, з 22.08.2024 до 14.09.2024 не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до Порядку №393 (в редакції після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16.02.2022) періоди служби на посадах, що визначені в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, підлягають пільговому обчисленню саме для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що період проходження строкової військової служби з 13.04.2006 до 31.10.2006 підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, оскільки позивач на момент призову на військову службу займав посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах, а саме,  працював з 16.01.2006 електрослюсарем підземним повним робочим днем під землею на шахті «Західно-Донбаська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Зазначає позивач і про те, що згідно з формою РС-право відповідачем не враховано період військової служби під час мобілізації з 04.03.2022 до 04.11.2024 та у формі РС-право зазначено в розділі особливості трудової діяльності, замість ст.14,П/П, підземні, сп. 1 р. 1 п-р п.а-в, вказано військова служба в особливий період. Також, позивач зазначає про те, що період участі у бойових діях має зараховуватися йому у кратному розмірі.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
          Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 04 листопада 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
          Рішенням відповідача від 08.11.2024 №04650017740 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та вказано, що до стажу пільгового стажу зараховано всі періоди відповідно до наданих документів 
          В оскаржуваному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 35 років 03 місяці 04 дня (з урахуванням в подвійному розмірі за списком №1), в тому числі пільговий стаж на підземних роботах згідно з провідними професіями №202 (25 років) – 22 роки 08 місяців 28 днів (стаж враховано по дату видачі довідки по 04.11.2024), №202 (20 років) – 13 років 01 місяць 12 днів, за списком №1 – 20 років 01 місяць 18 днів.
Вік заявника на дату звернення – 37 років 01 місяць 16 днів (а.с.16).
          Законність та обґрунтованість рішення відповідача від 08.11.2024 р №04650017740 є предметом спору переданого на вирішення суду.
          Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі за текстом – Закон №1058) передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, – за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), – за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788 (далі – Закон №1788) встановлено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ (далі за текстом – Закон №2232).
У розумінні ч.1 ст.2 Закону №2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
З огляду на ч.6 ст.2 Закону №2232, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період є видом військової служби.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011ХІІ (далі за текстом – Закон №2011), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Статтею 12 Закону №2011 визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з абз.2 ч.1 ст.8 Закону №2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що час проходження військової служби в особливий період зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період.
Указом Президента України №405/2014 від 14 квітня 2014 року уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».
З матеріалів справи вбачається, що на момент призову на військову службу по мобілізації  04.03.2022 року, позивач працював за професією, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно із частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме, машиніст гірничих виїмкових машин дільниці з видобутку вугілля з повним робочим днем, що підтверджено уточнюючою довідкою  від 04.11.2024 року №1441 (а.с.22).
Враховуючи вищезазначені норми, суд апеляційної інстанції вважає, що період проходження військової служби під час мобілізації в особливий період з 04.03.2022 до 04.11.2024 має зараховуватися позивачу до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно із частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як вбачається з форми РС- право, позивачу зараховано період військової служби під час мобілізації в особливий період з 04.03.2022 до 04.11.2024 до «військова служба в особливий період», при цьому доказів того, що цей період окрім страхового стажу зараховано і до пільгового стажу роботи позивача відповідачем суду не надано.
З форми РС-право вбачається, що позивачу не зараховано до пільгового стажу період проходження військової служби у Збройних Силах України з 13.04.2006 по 31.10.2006 (а.с.17).
Як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, такий період не зараховано позивачу відповідно до даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, згідно з Довідкою ОК-5, за період з 13.04.2006 по 31.10.2006 року відсутні відомості про сплату позивачем (або за позивача, як за застраховану особу) страхових внесків в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. За відсутності відомостей про сплату страхових внесків, відсутні підстави для зарахування періоду проходження військової служби у Збройних Силах України з 13.04.2006 по 31.10.2006 року до страхового стажу та стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 
Відповідно до ст. 1 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За змістом ст. 20 Закону № 1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
Відтак, фактично внаслідок невиконання страхувальником обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за спірний період, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Водночас, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 року (справа № 208/6680/16-а(2а/208/245/16)) та від 24 травня 2018 року (справа № 490/12392/16-а).
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 : 16.01.2006 позивач прийнятий на роботу підземним електрослюсарем з повним робочим днем 3 розряду у шахті у ДТЕК «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» та 10.04.2006 року звільнений у зв`язку з призовом до Збройних Сил України за п.3 ст. 36 КЗпП України (а.с.14-15).
          Враховуючи те, що на момент призову позивача на строкову військову службу позивач працював за професією та займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, при цьому він не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що період проходження військової служби у Збройних Силах України з 13.04.2006 по 31.10.2006 року, має зараховуватися позивачу до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно із частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Також, з форми РС - право вбачається, що період участі позивача в бойових діях з 11.04.2022 до 10.12.2022, з 18.01.2023 до 11.03.2023, з 07.07.2023 до 24.07.2023, з 27.07.2023 до 04.08.2024, з 22.08.2024 до 14.09.2024 зараховано позивачу без урахування пільгового обчислення цього стажу один місяць служби за три.
Щодо вимог позивача в частині зарахування позивачу до пільгового стажу з розрахунку один місяць служби за три місяці періоду участі у бойових діях з 11.04.2022 до 10.12.2022, з 18.01.2023 до 11.03.2023, з 07.07.2023 до 24.07.2023, з 27.07.2023 до 04.08.2024, з 22.08.2024 до 14.09.2024, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
17.07.1992 Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі - Постанова №393).
Відповідно до абз. 1, 6 п.п. «а» п. 3 Постанови №393 (в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16.02.2022 року) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.
Відповідно до абз. 1, 6 п.п. «а» п. 3 Постанови № 393 (в редакції після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022, станом на дату участі позивача у бойових діях у воєнний час) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.
Враховуючи те, що станом на дату участі позивача у бойових діях (11.04.2022 до 10.12.2022, з 18.01.2023 до 11.03.2023, з 07.07.2023 до 24.07.2023, з 27.07.2023 до 04.08.2024, з 22.08.2024 до 14.09.2024) діяла нова редакція Постанови №393, суд вважає, що відсутні підстави для зарахування на пільгових умовах позивачу зазначеного періоду із розрахунку один місяць служби за три місяці до вислуги років для призначення пенсії.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 31.08.2023 у справі №200/4951/22, від 11.09.2023 у справі №480/4827/22, від 07.09.2023 у справі №560/9478/22, від 15.09.2023 у справі №380/10714/22, від 031.01.2024 у справі №480/4941/22, від 10.06.2024 у справі №260/4588/23 та від 04.07.2024 у справі №620/4538/23.
Судом не беруться до уваги висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 05.06.2018 у справі №348/347/17, від 30.07.2019 у справі №346/1454/17, від 02.04.2020 у справі №185/4140/17, від 16.06.2020 у справі №185/7049/16-а, оскільки вони формувались до внесення змін до підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393, а тому є нерелевантними до спірних правовідносин.
При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що Постанова № 393 прийнята Кабінетом Міністрів України на реалізацію повноважень делегованих ч. 1 ст. 8 Закону України №2011-XII, яка визначає умови та порядок зарахування часу проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що застосувується відповідно до Закону №1932-XII, до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, є вищим нормативно-правовим актом ніж наказ Міноборони України від 14.08.2014 №530, яким затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, а тому у спірних відносинах застосовуються положення саме Постанови КМУ №393.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №046350017740 від 08.11.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню.
          На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.
Керуючись: пунктами 2 частини 1 статті 315, статтями 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
                                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі №160/32905/24 – скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №046350017740 від 08.11.2024 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період проходження військової служби під час мобілізації з 04.03.2022 року до 04.11.2024 року та період проходження військової служби у Збройних Силах України з 13.04.2006 по 31.10.2006 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.11.2024 року про призначення пенсії за віком відповідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення  з урахуванням висновків зроблених судом у цій постанові.
У задоволенні іншої частини позову - відмовити
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
           Повне судове рішення складено 21 серпня 2025 року.    
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов