ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року
м. Хмельницький
Справа № 686/9136/25
Провадження № 33/820/452/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., захисника Куца І.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2025 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2025 року 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , не працюючу,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді  штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.
За постановою суду, 25 березня 2025 року, о 22 год. 15 хв., ОСОБА_1 , керувала по вул. Степана Бандери в м. Хмельницькому, автомобілем «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
       На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в зазначений день ОСОБА_1 алкогольні напої не вживала, тому направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння було безпідставним, оскільки у останньої були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є незаконною та безпідставною, з огляду на відсутність будь-яких законних підстав для зупинки.
Крім того, в порушення п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП фактично складання протоколу здійснював ОСОБА_2 , про те складання актів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів здійснювалось ОСОБА_3 .
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася., адвокат Куц І.О. в судовому засіданні надав медичні висновки від 25.06.2025 та 15.07.2025 про те, що ОСОБА_1 тимчасово непрацездатна.
09.06.2025 до апеляційного суду надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з апеляційної скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 21 травня 2025 року. Справа призначалася до розгляду 25.06.2025, 16.07.2025, 28.07.2025, але на всі судові засідання ОСОБА_1 не з`являлася, була вчасно повідомлена про місце, день та час розгляду апеляційної скарги, від захисника тричі надходили клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з перебуванням на лікуванні, проте на підтвердження перебування на лікуванні були надані лише копії документів.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7 липня 1989 року, вказував на недопустимість зневілювання ключового принципу - верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом. 
Враховуючи викладене, за наведених обставин, апеляційний суд вважає повторну неявку в судове засідання проявом зловживання процесуальними правами. Неявка ОСОБА_1 не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП. 

      Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Куца І.О., перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. 
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
 Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
 Судом першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, справу розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 979604 від 25.03.2025, 25 березня 2025 року, о 22 год. 15 хв., ОСОБА_1 , керувала по вул. Степана Бандери в м. Хмельницькому, автомобілем «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 979604, у якому викладені обставини вчиненого правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 25.03.2025, згідно яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі; відеозаписами з нагрудних боді-камер працівників поліції, на яких зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем «Mitsubishi Outlander», відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, а також процедуру складання адміністративних матеріалів.
Апеляційний суд приходить до висновку, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, не суперечать фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою та повністю доводять вину ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності у працівників поліції підстав для зупинки автомобіля під її керуванням не можуть бути прийняті до уваги, оскільки підстави для зупинки транспортного засобу або відсутність таких підстав не спростовують факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто порушення водієм п.2.5 ПДР, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.  До того ж, з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівник поліції повідомив водію ОСОБА_1 причину зупинки, а саме порушення п.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію».
Згідно ч. 4 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Статтею 24 вказаного Закону встановлено додаткові повноваження поліції, зокрема забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Відповідно до п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» «в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: перевіряти документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.
Крім того, всупереч доводам ОСОБА_1 , підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за  ст.130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту відмови особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння від проходження огляду у встановленому законом порядку.
Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконала свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР - не пройшла на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Як вбачається з відеозаписів долучених до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції, оскільки на лінію «102» надійшла інформація про те, що водій даного автомобіля можливо перебуває в стані алкогольного сп`янінні, під час спілкування із працівниками поліції у останньої були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук, у зв`язку із чим поліцейські запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовилась. 
При цьому, працівниками поліції було роз`яснено, що водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та при відмові від проходження огляду на стан такого сп`яніння на ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР. Після чого, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 , яка власноруч підписалась про ознайомлення з протоколом та відмовилась від надання будь- яких пояснень (а/с 1).
За змістом статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735. 
Наведені вимоги закону свідчать, що повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
       Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції № 1452/735. Виявивши ці ознаки, поліцейський законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
       З огляду на викладене, доводи скарги, що у ОСОБА_1 не було жодних ознак на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, є неспроможними.
       Також, апеляційний суд вважає неспроможними вимоги апеляційної скарги про те, що в порушення п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП фактично складання протоколу здійснював ОСОБА_2 , а складання актів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів здійснювалось ОСОБА_3 , оскільки матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складалися працівниками поліції, які перебували в одному екіпажі. 
        Отже, огляд (відмова від огляду) водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення та наступних матеріалів здійснено уповноваженими посадовими особами органу Національної поліції, а наведені доводи апеляційної скарги з цього приводу розцінюються апеляційним судом як спосіб захисту та спроба ОСОБА_1 уникнути відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Тож, апеляційний суд не вбачає у діях суду першої інстанції ознак упередженості, необ`єктивності та формальності підходу до розгляду цієї справи, доказів на підтвердження зворотного ОСОБА_1 не надано, тому апеляційний суд не погоджується з наведеними вище доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст.ст.251, 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. 
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП.
               Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.
               На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2025 року щодо  ОСОБА_1  залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
               Суддя Хмельницького        
                 апеляційного суду                                                 Володимир БАРЧУК