ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 р. 	Справа № 480/10744/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2025, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, м. Суми, повний текст складено 10.03.25  по справі № 480/10744/24
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ,               Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області                       
про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (далі – ГУ ПФУ у Хмельницькій області, перший відповідач), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі – ГУ ПФУ в Сумській області, другий відповідач), у якому просила суд: 
- визнати незаконним (протиправним) та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг відділ перерахунків пенсій № 2 від 20.09.2024 п/с № 182950009606; 
-  зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести нарахування та виплату позивачці грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на особистий рахунок НОМЕР_1 АТ КБ “ПриватБанк”;
- стягнути з відповідача витрати понесені позивачем по сплаті судового збору на особистий рахунок позивача НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк».
В обґрунтування позовних вимог зазначила про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 20.09.2024 п/с № 182950009606 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки підстави для неврахування першим відповідачем періодів її роботи у Комунальному закладі «Конотопська дитяча музична школа № 1» для призначення такої допомоги - відсутні.
До того ж, першим відповідачем не враховано, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а музична школа відноситься до підпорядкування сфери культури України і належить до системи позашкільної освіти, що дає позивачу право на отримання спірної суми грошових коштів.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі № 480/10744/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії – задоволено.
Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.09.2024 п/с № 182950009606.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницький район, Хмельницька область, 29005, код ЄДРПОУ 21318350) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) передбачену пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницький район, Хмельницька область, 29005, код ЄДРПОУ 21318350) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн. 
Перший відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі № 480/10744/24, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про відсутність підстав для виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі по тексту - Закон № 1058-IV), оскільки у позивача відсутній спеціальний стаж, який дає  право на призначення грошової допомоги.
Крім того, зазначив, що до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення грошової допомоги не зараховано періоди з 11.11.1985 по теперішній час у вищевказаному навчальному закладі, оскільки відсутні документи, які б підтверджували, що школа була дитячою середньою музичною школою чи школою-семирічкою, а отже спеціальний стаж, що дає право на призначення грошової допомоги (30 років) - відсутній.
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечувала проти доводів скарги, просила апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - залишити без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 по справі № 480/10744/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін. 
Наполягала, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого, працювали у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок-30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком має виплачуватись грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 15.08.2024 ГУ ПФУ в Сумській області призначено ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 (а.с. 33).
13.09.2024 р. ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про допризначення пенсії у зв`язку із наданими додатковими документами (а.с. 31).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг відділ перерахунків пенсій № 2 від 20.09.2024 п/с № 182950009606 відмовлено у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.
В обґрунтування рішення зазначено, що ОСОБА_1 з 11.11.1985 і по теперішній час працює в Комунальному закладі “Конотопська дитяча музична школа № 1” на посаді викладача по класу фортепіано. Даний заклад/установа знаходиться у підпорядкуванні Відділу культури і туризму Конотопської міської ради Сумської області. Відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” передбачено, право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, мають особи, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону, працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.16).
Не погодившись відмовою, позивач звернулась до суду з даним позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності спірного рішення, оскільки викладач, концертмейстер музичної школи, дитячої музичної школи, є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж його роботи викладачем у перелічених вище закладах, підлягає зарахуванню до спеціального «педагогічного» стажу роботи позивача, тобто до стажу у розумінні п. «е» ст.55 Закону №1788-ХІІ.
З огляду на протиправність рішення відповідача та для ефективного захисту прав позивача, суд вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 передбачену пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційних скарг, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-IV.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Положеннями статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі по тексту - Закон № 1788-ХІІ) передбачено призначення трудових пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Згідно з пунктом "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Постановою № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.
Відповідно до цього переліку робота на посаді учителя та викладача (незалежно від найменування посад) дає право на пенсію за вислугу років. 
Постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23.11.2011 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок № 1191).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що при зверненні ОСОБА_1 до першого відповідача із заявою щодо проведення перерахунку пенсії у зв`язку із призначенням грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV позивачем на підтвердження спеціального стажу надано архівну довідки № 113 від 06.09.2024, № 109 від 27.08.2024 та № 1 від 10.09.2024.
Дослідивши вказані документи та трудову книжку, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 в період з 01.08.1984 року по теперішній час працює на посаді викладача по класу фортепіано.
Також, довідкою Комунального багатопрофільного закладу позашкільної освіти «Мистецька школа Буринської міської ради Сумської області №14 від 19.09.2024 та довідкою Відділу культури і туризму Конотопської міської ради Сумської області підтверджено, що в період з 01.08.1984 року по теперішній час позивач працює на посаді викладача по класу фортепіано (а.с. 11-12).
З урахуванням відомостей, які містяться у вказаних довідках та трудовій книжці, загальний страховий стаж ОСОБА_1 в комунальному закладі «Конотопська дитяча музична школа № 1» на посаді викладача по класу фортепіано становить 42 роки 8 місяців 21 день.
Водночас, пенсійним органом не визнано страховий стаж роботи ОСОБА_1 на посаді викладача по класу фортепіано в комунальному закладі «Конотопська дитяча музична школа № 1»  з 01.08.1984 по теперішній час з огляду на те, що установа, в якій працює позивач, знаходиться у підпорядкуванні Відділу культури і туризму Конотопської міської ради Сумської області. 
Згідно з розділом 1 «Освіта» Переліку № 909 право на пенсію за вислугу років мають, зокрема: директори, їх заступники з (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладів.
За приписами статті 28 Закону «Про освіту» від 23.05.1991 року №1060-ХП система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 року № 2145- VIII невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.
Статтею 29 Закону «Про освіту» від 23.05.1991 року №1060-ХІІ передбачено, що структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.
Згідно із частинами 3, 4 статті 14 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 року № 2145-VIII здобуття позашкільної освіти забезпечується закладами позашкільної освіти різних типів, форм власності та підпорядкування, іншими закладами освіти, сім`єю, громадськими об`єднаннями, підприємствами, установами, організаціями та іншими юридичними і фізичними особами.
Державні заклади позашкільної освіти утворюються центральними органами виконавчої влади та фінансуються за кошти державного бюджету. Інші заклади позашкільної освіти утворюються органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, у тому числі релігійними організаціями, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку, іншими юридичними і фізичними особами, за наявності необхідної матеріально-технічної та науково-методичної бази, педагогічних та інших працівників.
Статтею 4 Закону України «Про позашкільну освіту» від 22.06.2000 року №1841-ІІІ передбачено, що позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про позашкільну освіту» заклади позашкільної освіти можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, малих академій мистецтв (народних ремесел), малих академій наук, мистецьких шкіл, спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів осіб з інвалідністю, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.
Постановою Кабінету міністрів України від 06.05.2001 року №433 затверджено перелік типів позашкільних навчальних закладів та Положення про позашкільний навчальний заклад.
В силу пункту 6 Переліку до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).
Відповідно до статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники закладів позашкільної освіти мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що на спірні правовідносини розповсюджується також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963, який відносить посади «викладача» до педагогічних посад.
З огляду на проаналізовані норми законодавства, а також з метою реалізації положень статті 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, колегія суддів вважає, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 876/5312/17 та від 13.02.2019 року у справі №233/4308/17.
Виходячи з наведеного, викладач, концертмейстер музичної школи, дитячої музичної школи, є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж його роботи викладачем у перелічених вище закладах, підлягає зарахуванню до спеціального «педагогічного» стажу роботи позивача, тобто до стажу у розумінні п. «е» ст.55 Закону №1788-ХІІ.
Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.
Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 462/5636/16-а, від 19 березня 2019 року у справі № 466/5637/17.
У постанові від 30.01.2019 року у справі №876/5312/17, Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України щодо призначення викладачам у позашкільних навчальних закладах освіти пенсії за вислугу років, визначивши, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи викладачем в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що періоди роботи позивача в Комунальному закладі “Конотопська дитяча музична школа № 1” на посаді викладача по класу фортепіано, підлягають зарахуванню до спеціального стажу, який становить 42 роки 8 місяців 21 день, та відповідно надає право ОСОБА_1 отримати грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7 Перехідних положень Закону № 1058-ІV.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення № 182950009606 від 20.09.2024 прийнято першим відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Перший відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності власних дій, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду не довів належними та допустимими доказами правомірність власних дій (бездіяльності), які є предметом оскарження позивачем.
Таким чином, ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 передбачену пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.
Керуючись ч.4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326,  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -  

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 по справі № 480/10744/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	Я.В. П`янова    С.П. Жигилій