ПОСТАНОВА                                                     
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                                 
 
23 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 363/2068/23
провадження № 61-5574св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),                 Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Вишгородська міська рада, ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 листопада 2024 року у складі судді Лукач О. П. та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року у складі колегії суддів: Оніщук М. І., Шебуєвої В. А., Кафідової О. В.,
Короткий зміст позовних вимог
1.            У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Вишгородської міської ради, ОСОБА_2 про скасування рішення органу місцевого самоврядування.
2.            Позов обґрунтовано тим, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року по справі № 320/7819/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Вишгородської міської ради, яка полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 22 травня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 
Зобов`язано Вишгордську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приблизною площею 0,10 га, яка знаходиться в межах земель зони садибної забудови (Ж-1) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться поряд з ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , у відповідності до викопіювання з кадастрової картки.
3.            Виконуючи рішення суду, 28 січня 2021 року відповідач повторно виніс його клопотання на розгляд чергової 5 сесії Вишгородської міської ради VIIІ скликання під питанням № 26 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 (0,10 га)».
4.            Разом з тим, жодного рішення прийнято не було у зв`язку з тим, що голосування не набрало достатньо голосів.
5.            Постановою від 14 січня 2021 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Атабєгови М. І. було відкрито виконавче провадження № 66060482 по виконанню судового рішення по справі № 320/7819/20.
6.            На виконання вказаної постанови 19 серпня 2021 року відповідач виніс на розгляд чергової ХІ сесії Вишгородської міської ради VIII скликання під № 73 питання «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_1».
7.            Однак, вдруге голосування не набрало голосів для прийняття негативного або позитивного рішення.
8.            Позивач вказував, що, досліджуючи Кадастрову Карту України, було встановлено, що на місці розташування бажаної земельної ділянки, яку він намагається отримати вже протягом 18 місяців, земельна ділянка має кадастровий номер 8000000000:78:309:0004 і згідно скриншоту № 4, вказаного у додатку № 1, можливо побачити, що земельна ділянка зареєстрована 08 жовтня 2021 року.
9.            У зв`язку з зазначеним, позивачем до Вишгородської міської ради було надано запит відносно спірної ділянки, на що було надано відповідь, згідно з якою з`ясувалося, що рішенням ВМР № 30/14 від 20 жовтня 2017 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва, яка в подальшому 08 жовтня 2021 року була зареєстрована за кадастровим номером 8000000000:78:309:0004.
10.         Також позивачем було з`ясовано, що пунктом 3 рішення ВМР від 25 листопада 2021 року за № 14/43 ОСОБА_2 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано йому у власність земельну ділянку площею 0,0700 га (кадастровий номер 8000000000:78:309:0004) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадібна ділянка), яка розташована в межах АДРЕСА_2 .
11.         Позивач вважав, що рішення ВМР від 25 листопада 2021 року за № 14/43 винесено незаконно, оскільки він пройшов визначені законом етапи, які дають йому право на першочергове отримання земельної ділянки у власність, однак відповідач надав необгрунтовану і незаконну перевагу у відведенні земельної ділянки іншій особі, чим неправомірно позбавив його права власності на майно у вигляді «правомірних очікувань» та допустив порушення конституційного права позивача на рівність перед законом.
12.         Враховуючи викладене, просив суд скасувати пункт 3 Рішення Вишгородської міської ради від 25 листопада 2021 року за № 14/43, прийнятого на 14 сесії VIIІ cкликання, про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання у власність гр. ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0700 га (кадастровий номер 8000000000:78:309:0004) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадібна ділянка) (код згідно КВЦПЗ 02.01), яка розташована в межах АДРЕСА_2 . 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
13.         Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року, в задоволенні позову відмовлено.
14.         Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовано тим, що, приймаючи оскаржуване рішення, Вишгородська міська рада діяла в межах наданих їй повноважень, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
15.         При цьому судами зазначено, що на час прийняття Вишгородською міською радою оскаржуваного пункту рішення від 25 листопада 2021 року у ОСОБА_1 не існувало жодних прав на земельну ділянку, які б могли бути порушені прийняттям рішення про передачу у власність земельної ділянки.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
16.         У квітні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .
17.         Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 травня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
18.         Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 липня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
19.         У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
20.         Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року в справі № 688/2908/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);
недослідження зібраних у справі доказів; необґрунтоване відхилення клопотання; встановлення обстави, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
21.         Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що він мав правомірні очікування щодо отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки ним було дотримано процедуру отримання ділянки у власність, але процедуру завершити не вдалось внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, що підтверджується адміністративним провадженням у справі № 320/7819/20.
22.         Також заявник вважає, що ОСОБА_2 після отримання дозволу на розробку проекту землеустрою (жовтень 2017 року) діяв недобросовісно. На момент подання ним клопотання про надання дозволу на розробку проекту спірна земельна ділянка була вільною. Отже, вважає, що саме недобросовісні дії ОСОБА_2 щодо зволікання з виготовленням проекту землеустрою призвели до ситуації, коли на одну і ту саме ділянку було подано 2 клопотання.
23.         Таким чином, саме недобросовісні дії Вишгородської міської ради та ОСОБА_2 знаходяться в причинному зв`язку з неможливістю отриманням ним земельної ділянки. Зазначає, що Вишгородська міська рада необґрунтовано надала перевагу ОСОБА_2 незважаючи на його недобросовісні дії та зволікання.
24.         Також в касаційній скарзі заявник посилається на те, що суди належним чином не дослідили докази, при цьому, не доведено, що земельна ділянка, яку він бажав отримати, була передана у власність ОСОБА_3 .
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
25.         У травні 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 від представника ОСОБА_2 - Карпова А. І., у якому вказано, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
26.         22 травня 2020 року позивач звернувся до голови Вишгородської міської ради Момот О. В. з клопотанням про надання земельної ділянки, у якому просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, яка знаходиться в межах земель зони садибної забудови (Ж-1), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), шляхом розміщення модульного будинку, у відповідності до викопіювання з кадастрової карти (т. 1, а. с. 14-15).
27.         Оскільки Вишгородська міська рада не прийняла жодного рішення за результатами розгляду вказаного клопотання, ОСОБА_1 оскаржив таку бездіяльність до суду.
28.         Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі №320/7819/20 зобов`язано Вишгородську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приблизною площею 0,10 гектара, яка знаходиться в межах земель зони садибної забудови (Ж-1) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться поряд з ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до викопіювання з кадастровою карти (т. 1, а. с. 17-28).
29.         Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 66060482 щодо примусового виконання вказаного вище рішення суду (т. 1, а. с. 29-31), а 24  березня 2021 за заявою ОСОБА_1 щодо невиконання рішення суду внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною першою статті 382 КК України (т. 1, а. с. 31).
30.         10 листопада 2021 року Виконавчий комітет ВМР надіслав ОСОБА_1 листа, у якому зазначено, що 04 вересня 2017 року до апарату виконавчого комітету Вишгородської міської ради надійшла заява гр. ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,0700 га, яка розташована в АДРЕСА_2 .
31.         20 жовтня 2017 року Вишгородською міською радою прийнято рішення № 30/14 «Про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам» (пункт 5 даного рішення  - гр. ОСОБА_2 ). ОСОБА_1 повідомлено про неможливість надання копії рішення від 20 жовтня 2017 року №30/14 та рекомендовано завернутися до архівного відділу Вишгородської районної державної адміністрації, а також про можливість ознайомитися із вказаним рішення у вільному доступі, зазначивши посилання на сайт.
32.         Також ОСОБА_1 повідомлено, що до апарату виконавчого комітету Вишгородської міської ради 26 жовтня 2021 року надійшло клопотання гр.  ОСОБА_2 стосовно затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0700 га (кадастровий номер 8000000000:78:309:0004) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_2 . Станом на час складання листа, зазначено, що Вишгородською міською радою не приймалося рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер 8000000000:78:309:0004) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_2 (т. 1, а. с. 32-33).
33.         25 листопада 2021 року чотирнадцятою сесією VIII скликання Вишгородської міської ради Київської області було прийнято рішення «Про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам» №14/43, згідно з яким:
пунктом 1 - затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати у власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0700 га (кадастровий номер 8000000000:78:309:0003) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код згідно КВЦПЗ 02.01), яка розташована в межах АДРЕСА_2 , за умови дотримання земельного, містобудівного законодавства та виконання вимог, викладених у пунктах 4-7 даного рішення;
пунктом 2 - затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати у власність гр. ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0700 га (кадастровий номер 8000000000:78:309:0001) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код згідно КВЦПЗ 02.01), яка розташована в межах АДРЕСА_2 , за умови дотримання земельного, містобудівного законодавства та виконання вимог, викладених у пунктах 4-7 даного рішення;
пунктом 3 - затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати у власність гр. ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0700 га (кадастровий номер 8000000000:78:309:0004) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код згідно КВЦПЗ 02.01), яка розташована в межах АДРЕСА_2 , за умови дотримання земельного, містобудівного законодавства та виконання вимог, викладених у пунктах 4-7 даного рішення (т. 1, а. с. 34-35).
34.         Як убачається із долучених до письмових пояснень Вишгородської міської ради додатків, заяву ОСОБА_1 від 20 травня 2020 року з доданими до неї документами, прийнято та зареєстровано у ВМР 26 травня 2020 року за              вх. № 2-31/3-2892 (т., 1 а. с. 124- 128).
35.         На підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі № 320/7655/20 та рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі №320/7819/20, повторно розглянувши звернення гр. ОСОБА_1 , інші подані документи, враховуючи висновки і рекомендації постійної комісії Вишгородської міської ради з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, 24 грудня 2021 року шістнадцятою сесією VIII скликання Вишгородської міської ради Київської області прийнято рішення №16/53, яким було:
відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га, розташованої по АДРЕСА_1 , у відповідності до викопіювання з кадастрової карти, у зв`язку з тим, що земельна ділянка (кадастровий номер 8000000000:78:309:0001) передана у власність гр.  ОСОБА_5 рішенням Вишгородської міської ради № 14/43 від 25 листопада 2021 року;
відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га, яка розташована поряд із ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , у відповідності до викопіювання з кадастрової карти, у зв`язку з тим, що земельна ділянка (кадастровий номер 8000000000:78:309:0003) передана у власність гр. ОСОБА_3 рішенням Вишгородської міської ради №14/43 від 25 листопада 2021 року (т. 1, а. с. 129-130).
36.         Також у матеріалах справи містяться документи, на підставі яких ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку у АДРЕСА_1 , а саме: заява ОСОБА_3 від 15 вересня 2017 року з додатками (т. 1, а. с. 132- 134), клопотання ОСОБА_3 від 29 жовтня 2021 року про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 8000000000:78:309:0003, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з додатками (т.1, а. с. 135-141).
Позиція Верховного Суду
37.         Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
38.         Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
39.         Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
40.         Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
41.         Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
42.         Згідно зі статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
43.         Відповідно до частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
44.         Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
45.         Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
46.         Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
47.         Відповідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
48.         Згідно з частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 186-1 ЗК України, чинними на час виникнення спірних правовідносин, розробник проекту землеустрою подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Орган, зазначений в частині першій цієї статті, зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
49.         Відповідно до частини першої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
50.         Дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет відведення. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати у власність в майбутньому.
51.         У постанові Верховного Суду від 23 червня 2021 року у справі № 372/3519/17 (провадження № 61-9176св19) зазначено, що орган місцевого самоврядування за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою має право вчинити лише такі дії: надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні з підстав, які прямо передбачені статтею 118 ЗК України.
52.         У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16 (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.
53.         У постанові Верховного Суду від 31 травня 2021 року у справі № 450/2477/19 (провадження № 61-17933св20) зроблено висновок, що рішення про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проєкту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди.
54.         Під час розгляду справи судами правомірно враховано, що у зв`язку з тим, що земельна ділянка (кадастровий номер 8000000000:78:309:0001) передана у власність гр. ОСОБА_5 , а земельна ділянка (кадастровий номер 8000000000:78:309:0003) передана у власність гр. ОСОБА_3 , 24 грудня 2021 року Вишгородською міською радою прийнято рішення № 16/53, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га, розташованої по АДРЕСА_1 , у відповідності до викопіювання з кадастрової карти.
55.         При цьому вказане рішення Вишгородської міської ради не оскаржене позивачем.
56.         Крім того, розглядаючи спір у подібних правовідносинах, Верховний Суд у постанові від 04 серпня 2021 року у справі № 450/3693/18 (провадження           № 61-4944св21) зазначив, що ненадання відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні у встановлений строк, не перешкоджає розробленню проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки особа має право замовити розроблення такого проєкту самостійно.
57.         Водночас позивач не подав до Вишгородської міської ради та не надав суду відомостей про замовлення такого проекту.
58.         Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що оскаржуваний позивачем пункт 3 рішення Вишгородської міської ради від 25 листопада 2021 року № 14/43 про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання у власність гр.  ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0700 га (кадастровий номер 800000000000:78:309:0004) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в межах АДРЕСА_1 , жодним чином не стосується клопотання позивача від 22 травня 2020 року. 
59.         На час прийняття Вишгородською міською радою оскаржуваного пункту 3 рішення Вишгородської міської ради від 25 листопада 2021 року № 14/43 у ОСОБА_1 не існувало жодних прав на цю земельну ділянку, які б могли бути порушені внаслідок прийняття оскаржуваного рішення.
60.         Суд правомірно виснували, що ОСОБА_2 отримав дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою рішенням Вишгородської міської ради від 20 жовтня 2017 року № 30/14 «Про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам», після чого Вишгородська міська рада затвердила проект землеустрою рішенням Вишгородської міської ради від 25 листопада 2021 року № 14/43 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам» у порядку, передбаченому ЗК України.
61.         Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
62.         Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
63.         Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваний позивачем пункт 3 рішення Вишгородської міської ради від 25 листопада 2021 року за № 14/43 не порушує прав ОСОБА_6 , а тому, приймаючи вказане рішення, Вишгородська міська рада діяла в межах наданих їй повноважень, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
64.         Доводи заявника про недобросовісну поведінку відповідачів не знайшли свого підтвердження, оскільки такі ґрунтуються виключно на незгоді з оскаржуваним рішення Вишгородської міської ради.
65.         Під час касаційного перегляду вказаної справи колегією суддів враховано, що ОСОБА_2 отримав дозвіл на розробку проєкту землеустрою у 2017 році, який в подальшому було затверджено органом місцевого самоврядування в порядку, передбаченому законодавством. При цьому тривалий час розроблення проєкту землеустрою не є підставою для скасування оскаржуваного рішення в частині надання відповідачу земельної ділянки у власність.
66.         Як вказано вище, особа має право замовити розроблення такого проєкту самостійно, проте доказів вчинення таких дій позивачем не надано.
67.         З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє посилання заявника на неврахування судами попередніх інстанцій висновків, які містять в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року в справі № 688/2908/16-ц, оскільки обставини, встановлені судами під час розгляду справи, не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення суперечать висновкам, викладеним у вказаній постанові.
68.         Доводи заявника на порушення ОСОБА_2 строку подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням встановлених обставин, в силу положень частини другої статті 410 ЦПК України не є підставою для скасування судових рішень.
69.         Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
70.         Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального процесуального права. 
71.         Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.            Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.            Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14  листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20  березня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
Судді:                                                                                             О. В. Білоконь
                                                                                                        О. М. Осіян
                                                                                                        Н. Ю. Сакара
                                                                                                        В. В. Шипович