ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 601/1791/25	Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А. 	
Провадження № 33/817/395/25 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 р. 
Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю:
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 
захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Остапчука П.І.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 червня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Як визнав суд, 08 червня 2025 року о 19:47:00 в місті Кременець по вулиці Вишнівецька, 28, Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в найближчому закладі охорони здоров`я КНП «Кременецька опорна лікарня» відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України. 

       В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, прийняту з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, та такою що підлягає скасуванню.
       В обґрунтування своїх доводів зазначає, що у протоколі зазначено лише дві ознаки алкогольного сп`яніння: «запах алкоголю» та «поведінка, що не відповідає обстановці», однак жодна з цих ознак не підтверджена об`єктивними доказами. 
       Вказує, що вимога поліцейського про проходження огляду була не чіткою, а в протоколі не зазначено, який саме огляд і у який спосіб він має пройти на вимогу поліцейського, що є порушення ст. 266 КУпАП, яка регулює порядок проведення огляду на стан сп`яніння та вимагає чіткого дотримання встановленої процедури. 
       Зазначає, що йому не було роз`яснено його прав та обов`язків, а також порядок проведення огляду, що є порушенням п 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі – Інструкція № 1452/735)
       Звертає увагу, що на відеоматеріалах повністю відсутня фіксація складання акту огляду на стан сп`яніння та його належне оформлення, що є грубим порушенням процедури та робить цей документ недопустимим доказом відповідно до статті 251 КУпАП, яка вимагає, щоб докази були отримані законним шляхом.
        Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 не було вручено направлення в медичний заклад на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не було роз`яснено процедуру огляду в закладі охорони здоров`я, що є порушенням п. 8 Інструкції.
       Вказує, що у протоколі ЕПР1 №260702 зазначено, що транспортний засіб був зупинений через перевищення швидкості, однак ні в протоколі, ні на відео не наведено даних про вимірювання швидкості, використання сертифікованих технічних засобів чи інших доказів, які б підтверджували факт перевищення швидкості.
       Просить скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 червня 2025 року і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
               
       Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Остапчука П.І., які повністю підтримали апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 червня 2025 р. і закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
       Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

       Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №355651 від 08.06.2025 року, ОСОБА_1 08 червня 2025 року о 19:47:00 в місті Кременець по вулиці Вишнівецька, 28, Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в найближчому закладі охорони здоров`я КНП «Кременецька опорна лікарня» відмовився.
       Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, від надання пояснень та підпису відмовився. 
       Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується. 
       Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
       З відеозапису камер поліцейських вбачається, що під час патрулювання 08.06.2025 р. о 19:47:00 в місті Кременець по вулиці Вишнівецька, 28, Кременецького району Тернопільської області, поліцейськими виявлено транспортний засіб «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .
       Як стверджується відеозаписом, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він в порушення п. 2.3. (в) ПДР України не користувався ременем пасивної безпеки, а також під час перевірки документів на вимогу не пред`явив документи зазначені в п. 2.1 (а), п. 2.1 (б), п. 2.1 (г) ПДР України.
       В матеріалах справи міститься копія постанови серії ЕНА № 4925626 від 08.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП. (а.с. 5) 
       Таким чином, твердження апелянта про те, що причиною зупинки транспортного засобу працівниками поліції було перевищення швидкості, не знайшло свого підтвердження.

       Також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що поліцейський при спілкуванні з ОСОБА_1 вказує, що вбачає в нього ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера "Драгер", або в медичному закладі, на що останній ухиляється від відповіді, та намагається “договоритись” з працівниками поліції. Поліцейські близько 20 хв. неодноразово пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки або в медичному закладі. Більшість питань щодо проходження огляду на місці зупинки та у медичному закладі ОСОБА_1 ігнорував, не вчинив жодної дії, направленої на проходження огляду на вимогу поліцейського, що обґрунтовано було оцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

       Доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у зв`язку із відсутності вимоги від поліцейсткого водію пройти медичний огляд на стан сп`яніння є суб`єктивними та спростовуються відомостями відеозапису.
       З відеозапису, доданого до протоколу вбачається, що працівниками поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я, а також роз`яснено наслідки надання відмови водія від проходження атого огляду. Законної вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не виконав.
       Таким чином, з огляду на конкретні відомості відеозапису, суд апеляційної інстанції робить висновок, що ОСОБА_1 поза розумним сумнівом порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовившись від виконання законної вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

       Твердження апелянта про те, що в протоколі не зазначено, який саме огляд ОСОБА_1 має пройти на вимогу працівників поліції є надуманими, та спростовується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, в якому чітко вказано про виявлення саме ознак алкогольного сп`яніння, а також вказано про те, що він відмовився від проходження такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і від проходження огляду в закладі охорони здоров`я. 
       
       Твердження апелянта про порушення працівниками патрульної поліції вимог закону у зв`язку із не роз`ясненням особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважє надуманими, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 355651, ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, повідомлено місце розгляду справи судом першої інстанції, однак останній відмовився від підпису у протоколі, і жодних зауважень, клопотань, зокрема і щодо не роз`яснення йому процесуальних прав, не заявляв. Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на переконання суду не були порушені, оскільки ОСОБА_1 . Як приймав у часть у розгляді справи судом першої інстанції, так і скористався правом на апеляційне оскарження, де надана можливість використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП щодо дослідження обставин справи для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її у відповідності із законом.

       Твердження апелянта, що направлення в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не було вручено ОСОБА_1 , на що звертає увагу апелянт, суд до уваги не приймає, оскільки видача безпосередньо водію направлення на проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння чинним законодавством не передбачена. Таке направлення оформлюється поліцейським виключно для лікаря закладу охорони здоров`я. Крім цього, таке направлення щодо ОСОБА_1 , було складено працівниками поліції та міститься в матеріалах справи.(а.с. 3) 
       Твердження про те, що на відеозаписі не зафіксовано момент складання акту огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд до уваги не бере, з огляду на таке.
       Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису саме під час огляду водія на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на місці за відсутності свідків.
       Натомість, вимогами чинного КУпАП, Інструкції № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року, не передбачено обов`язку поліцейського фіксувати складання акту огляду на стан сп`яніння.
       А тому, апеляційний суд вважає, що жодних порушень під час оформлення адміністративних матеріалів працівниками поліції допущено не було.

       З огляду на вказані вище докази, які належним чином досліджені судом першої інстанції, вважаю, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , узгоджуються з приписами ст.266 КУпАП та відповідають вимогам Інструкції “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та “Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду” затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року №1103.

       Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
               
       Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.
       Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.
       Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.
       З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

Керуючись ст.294 КУпАП, —

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя