ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/293/25  Номер провадження 33/814/672/25	Головуючий у 1-й інстанції Литвин В. В.  Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем Плаксюк І.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Чутівського районного суду Полтавської області від 26 травня 2025 року,
в с т а н о в и в:
Цією постановою 	  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,  	

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605, 60 грн. в дохід держави.
Постановою судді  ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 03.03.2025 року, о 19.44 год., по вул.Художня в селищі Чутове Полтавського району Полтавської області, керував автомобілем „Volkswagen Caddy”, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Факт вживання алкогольних напоїв заперечив та вказав, що запах алкоголю в салоні авто був спровокований розлиттям пляшки зі спиртовмісним напоєм.
Зазначає, що ПДР України не порушував, тому у працівників поліції були відсутні законні підстави для зупинення транспортного засобу.
Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями положень ст.256 КпАП України, зокрема, в ньому невірно зазначено час вчинення правопорушення.
       Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив.
Будь-яких об`єктивних даних, що свідчили б про поважність неявки ОСОБА_1 до апеляційного суду для участі у розгляді справи, надано не було.
Відповідно до ч.6 ст.294 КпАП України неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.
Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, що підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 03.03.2025 року.
Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції виявили та зупинили транспортний засіб „ВАЗ-211540”, д.н.з. НОМЕР_2 , та виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. При цьому, факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 заперечив, однак зазначив, що вживав алкоголь напередодні ввечері.
Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.
       Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сама по собі є самостійним складом правопорушення і доведеність факту вчинення цього правопорушення не залежить від того, чи були у поліцейських підстави зупиняти транспортний засіб. До того ж, працівники поліції після зупинення транспортного засобу повідомили ОСОБА_1 про причини зупинки, вказали на порушення водієм ПДР України та склали постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України. Тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.
Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст.256 КпАП України уповноваженою на те особою. Фактичні обставини правопорушення конкретизовано, викладено вірно і в правильній формі, вказано всю необхідну інформацію. Під час складання протоколу істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було. Зазначення, на думку апелянта, невірного часу вчинення адміністративного правопорушення на обставини справи та кваліфікацію дій ОСОБА_1 не впливають.
Тому посилання ОСОБА_1 щодо недоведеності його вини, а також допущення порушень в ході складання протоколу та під час розгляду справи у місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Чутівського районного суду Полтавської області від 26 травня 2025 року щодо  ОСОБА_1  – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Суддя                                   Л.В. Нізельковська