УХВАЛА
 
21 липня 2025 року
м. Київ
справа № 285/2940/20
провадження № 51-2801 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 грудня 2024 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року щодо останнього,
установив:
Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06  грудня 2024 року кримінальне провадження щодо засудженого ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, закрито на підставі п. 12 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року, апеляційні скарги засудженого та його захисника ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
До Касаційного кримінального суду звернувся захисник з касаційною скаргою на зазначені судові рішення. 
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника належить залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на таке.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Однак захисник подав касаційну скаргу без дотримання зазначених приписів кримінального процесуального закону. 
Посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, захисник порушує питання про скасування ухвал судів першої та апеляційної інстанцій і призначення нового розгляду у суді першої інстанції. На обґрунтування своїх вимог він зазначає про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що, на його думку, вплинуло на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність щодо вирішення питання про винуватість  ОСОБА_5 . Зокрема, стверджує, що висновки суду першої інстанції не підтверджуються дослідженими доказами, водночас вважає, що певні докази є недопустимими, а апеляційний суд, у свою чергу, ці порушення не усунув та повторно докази не дослідив.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Таким чином, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Вказані обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції в межах вимог апеляційних скарг.
Хоча захисник формально посилається на те, що апеляційний суд не оцінив належним чином аналогічні доводи апеляційних скарг сторони захисту, однак порушує питання про призначення нового розгляду саме у суді першої інстанції.
Відповідно до ст. 415 КПК України, підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції є: порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412цього Кодексу.
Проте, захисник не наводить жодного з таких порушень, які у взаємозв`язку з положеннями ст. 415 КПК України могли бути підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи наведене, колегія суддів Касаційного кримінального суду дійшла висновку про залишення касаційної скарги без руху, встановивши захиснику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.
Повторно звертаючись до суду касаційної інстанції, захиснику необхідно підтвердити, що встановлений строк не пропущено.
Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 грудня 2024 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року щодо останнього - залишити без руху, встановивши захиснику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків. 
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                                 ОСОБА_2                                         ОСОБА_3