ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року 
м. Київ
Cправа №  914/1218/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Картере В. І., Огородніка К. М.
за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І.,
учасники справи:
представник скаржника - адвокат Харчук В. М.;
ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська дорожня служба" - арбітражний керуючий Лозовський В. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська дорожня служба" (вх. № 2908/2025)
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025
та постанову Господарського суду Львівської області від 19.11.2024 
у справі № 914/1218/24
за заявою Львівської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська дорожня служба"
про банкрутство,
ВСТАНОВИВ:
На розгляд суду постало питання щодо визнання боржника банкрутом та переходу до ліквідаційної процедури
Обставини справи
1.          18.06.2024 Господарський суд Львівської області відкрив провадження у справі за заявою Львівської міської ради про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська дорожня служба" (далі - ТОВ "Львівська дорожня служба"); увів процедуру розпорядження майном; розпорядником майна боржника призначив арбітражного керуючого Лозовського В. М.
2.          03.09.2024 Господарський суд Львівської області постановив ухвалу за результатами попереднього засідання, якою, серед іншого, визначив розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів на загальну суму 1 329 396,84 грн, що підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Львівська дорожня служба", а саме: Львівської міської в розмірі 1 231 434,30 грн та Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Львівській області в розмірі 97 962,54 грн. 
3.          Крім того, вказаною ухвалою суд задовольнив клопотання розпорядника майна про витребування доказів та витребував у керівника ТОВ "Львівська дорожня служба" копії документів цього товариства за період з 2021 року до 2023 року (включно) (згідно з наведеним в ухвалі переліком документів); за клопотанням розпорядника майна продовжив на 60 днів строк для організації та проведення інвентаризації майна боржника; підсумкове засідання суду призначив на 19.11.2024.
4.          27.09.2024 відбулися загальні зборів кредиторів боржника, на яких було обрано комітет кредиторів у складі Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Львівській області та Львівської міської ради.
5.          03.10.2024 на засіданні комітету кредиторів боржника схвалено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат розпорядника майна.
6.          01.11.2024 загальні збори кредиторів ТОВ "Львівська дорожня служба" вирішили, зокрема, звернутися з клопотанням до суду про перехід у цій справі до ліквідаційної процедури із призначенням арбітражного керуючого Лозовського В. М. ліквідатором ТОВ "Львівська дорожня служба".
7.          Надалі розпорядник майна надіслав до Господарського суду Львівської області клопотання від 06.11.2024 №06/14-60, в якому він просив визнати ТОВ "Львівська дорожня служба" банкрутом та відкрити ліквідаційну процедуру; призначити ліквідатором арбітражного керуючого Лозовського В. М.; затвердити Звіт арбітражного керуючого Лозовського В.М. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури розпорядження майном у справі № 914/1218/24.
Короткий зміст постанови суду першої інстанції
8.          19.11.2024 Господарський суд Львівської області ухвалив постанову у справі №914/1218/24, якою зокрема, припинив процедуру розпорядження майном ТОВ "Львівська дорожня служба" та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Лозовського В. М.; визнав ТОВ "Львівська дорожня служба" банкрутом і відкрив ліквідаційну процедуру; ліквідатором у справі призначив арбітражного керуючого Лозовського В. М.
9.          Суд першої інстанції зазначив, що фінансовий стан боржника характеризується ознаками неплатоспроможності, майнових активів боржника для задоволення вимог кредиторів виявлено не достатньо, пропозицій від інвесторів щодо санації боржника не надходило, відтак, за оцінкою суду, погашення визнаних судом вимог кредитора можливе не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.
10.          При цьому суд першої інстанції також врахував рішення зборів кредиторів, оформлене протоколом від 01.11.2024, про необхідність припинення процедури розпорядження майном, припинення повноважень розпорядника майна Лозовського В.М., визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури з призначенням арбітражного керуючого Лозовського В. М. ліквідатором у цій справі.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
11.          18.03.2025 Західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову про залишення постанови Господарського суду Львівської області від 19.11.2024 у справі № 914/1218/24 без змін.
12.          Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції. Зазначив, що фінансовий стан боржника характеризується ознаками неплатоспроможності, майнових активів боржника для задоволення вимог кредиторів виявлено не достатньо, пропозицій від інвесторів щодо санації боржника не надходило, тому погашення визнаних судом вимог кредитора можливе не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.
13.          За висновком суду апеляційної інстанції, розпорядник майна виконав покладений на нього обов`язок щодо проведення аналізу фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника, зі свого боку, суд першої інстанції проаналізував повноту проведених розпорядником майна заходів, дослідив надані розпорядником майна належні та допустимі докази на підтвердження повноти проведення процедури розпорядження майном, не обмежившись клопотанням комітету кредиторів про перехід до ліквідаційної процедури.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
14.          У касаційній скарзі ТОВ "Львівська дорожня служба" просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 та постанову Господарського суду Львівської області від 19.11.2024 у справі № 914/1218/24, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції на стадію розпорядження майном. 
15.          Касаційне провадження відкрито на підставах, визначених у пунктах 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України.
16.          ТОВ "Львівська дорожня служба" зазначило, що висновки суду апеляційної інстанції суперечать висновкам Верховного Суду, наведеним у постановах від 26.03.2025 у справах № 911/3095/23, від 15.09.2020 у справі № 915/1261/16, від 12.10.2021 у справі № 916/3619/19, від 13.12.2022 у справі № 904/4608/21, від 30.11.2023 у справі № 907/935/21, від 02.07.2024 у справі № 904/4261/22, постановах від 30.11.2023 у справі № 907/935/21, від 02.07.2024 у справі № 904/4261/22 та від 08.03.2023 у справі № 910/1800/22.
17.          На обґрунтування вимог касаційної скарги зазначено таке:
-          суд першої інстанції дійшов висновку не здійснив перевірку звіту розпорядника майна боржника та аналізу фінансово-господарської діяльності боржника щодо обґрунтованості наведених у них тверджень, їх повноти та відповідності фактичним обставинам; у постанові суду першої інстанції відсутні посилання на дослідження місцевим господарським судом документів, на підставі яких зазначений звіт та аналіз виконані;
-          суд першої інстанції не дослідив, якими доказами підтверджені відомості такої інвентаризації та чи відповідає вона нормам Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879;
-          у боржника наявна дебіторська заборгованість боржника станом на день ухвалення постанови про визнання його банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури становить понад 1 721 318,00 грн, проте цей актив який не відображений у звіті розпорядника майна та не оцінювався місцевим судом під час ухвалення оскаржуваного рішення; у випадку стягнення дебіторської заборгованості в можливій процедурі санації кредиторські вимоги, які визнані у цій справі, будуть погашені боржником самостійно;
-          суд першої інстанції не з`ясував наявність ознак неплатоспроможності боржника, оскільки безпосередньо не дослідив докази, які підтверджують розмір та співвідношення активу і пасиву боржника, не встановив складу кредиторів, можливості їх задоволення, виходячи з розміру наявних у боржника активів, розміру та черговості погашення їх вимог;
-          суд апеляційної інстанції не взяв до уваги посилання скаржника на справу №   466/11261/21 Шевченківського районного суду м. Львова, яка перебуває на розгляді суду, залишив без реагування доводи апеляційної скарги щодо не дослідження судом першої інстанції фінансового стану боржника, не дослідження питання наявності у боржника майнових активів, визначення співвідношення пасивів та активів боржника без зазначення конкретних сум та аналізу документальних підстав їх визначення, відсутність перевірки можливості застосування до боржника іншої, ніж ліквідація, судової процедури;
-          суд апеляційної інстанції не взяв до уваги заборгованість Департаменту житлового господарства та інфраструктури, яка виникла перед боржником на підставі договору №120р/І від 27.09.2017 та підтверджена рішенням Господарського суду Львівської області від 21.05.2021 та визнав правомірним не включення її до підсумкового звіту розпорядника майна який розглядався на підсумковому засіданні.
Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
18.          У відзиві ліквідатор ТОВ "Львівська дорожня служба" - арбітражний керуючий Лозовський В. М. просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
19.          Арбітражний керуючий вважає правомірними висновки суду першої та апеляційної інстанції про наявність підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі. Стверджує, що аргументи касаційної скарги зводяться до незгоди скаржника з проведеною розпорядником майна інвентаризацію майна боржника та аналізом фінансово-господарського стану боржника. 
20.          За доводами арбітражного керуючого, аргументи касаційної скарги про можливість санації боржника ґрунтуються виключно на припущеннях. У ході проведення процедури розпорядження майном боржник свідомо приховував інформацію про дебіторську заборгованість, керівник не виконував вимог про надання розпоряднику майна документів, присутні у підсумковому засіданні керівник боржника та один із його засновників не заперечували проти визнання боржника банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
21.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
22.          Предметом касаційного перегляду у цій справі стало питання щодо визнання боржника банкрутом та переходу до ліквідаційної процедури.
23.          Розглянувши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, здійснивши перевірку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на таке.
24.          Загальні умови для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, які застосовуються у разі переходу з процедури розпорядження майном, регламентовані положеннями статей 48, 49, 58 КУзПБ, тлумачення яких свідчить, що саме господарський суд, проводячи підсумкове засідання у справі про банкрутство, приймає рішення про введення наступної судової процедури щодо боржника, які визначені положеннями статтею 6 КУзПБ, із застосуванням судового розсуду, незалежно від наявності рішення зборів кредиторів про перехід до наступної судової процедури і звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, яке не є саме по собі безумовною підставою для введення господарським судом ліквідаційної процедури боржника.
25.           Адже частиною четвертою статті 49 КУзПБ законодавцем надано право суду навіть за відсутності відповідного рішення зборів кредиторів боржника, але за наявності обставин (після закінчення термінів визначених КУзПБ щодо тривалості процедури розпорядження майном, за наявності ознак банкрутства та за відсутності пропозицій щодо санації боржника), прийняти постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури за власною ініціативою (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №918/420/16).
26.          За статтею 1 КУзПБ банкрутство - це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.
27.          Отже, боржник визнається банкрутом за умови встановлення господарським судом його неспроможності відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.
28.          Завдання підсумкового засідання суду полягає в з`ясуванні судом ознак неплатоспроможності/банкрутства для визначення наступної судової процедури, згідно з клопотанням комітету кредиторів за його наявності (частина четверта статті 48 КУзПБ), однак остаточна їх оцінка надається судом, який у підсумковому судовому засіданні в залежності від обставин справи визначає наступну судову процедуру щодо боржника та ухвалює судове рішення про її введення.
29.          Правова позиція аналогічного змісту викладена у постановах Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 915/1261/16, від 12.10.2021 у справі № 916/3619/19, від 13.12.2022 у справі № 904/4608/21, від 30.11.2023 у справі 907/935/21, від 02.07.2024 у справі № 904/4261/22. 
30.          Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими КУзПБ, ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
31.          Таким чином на вирішення питання переходу до ліквідаційної процедури впливають, за загальним правилом, три чинники: закінчення 170-денного строку, відведеного для стадії розпорядження майном (частина друга статті 44 КУзПБ); наявність ознак банкрутства; наявність рішення зборів кредиторів щодо переходу до ліквідаційної процедури (пункт 4 частини четвертої статті 48 КУзПБ) та, відповідно, відсутність пропозицій щодо санації боржника.
32.          Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2022 у справі № 904/4608/21. 
33.          Щодо способів встановлення ознак банкрутства та належності і допустимості доказів щодо ознак банкрутства боржника колегія суддів зазначає про таке. 
34.          Частиною третьою статті 44 КузПБ передбачено, що розпорядник майна зобов`язаний, зокрема проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, встановлювати за результатами його проведення наявність або відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій у разі банкрутства.
35.          Верховний Суд неодноразово наголошував, що, визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неплатоспроможність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, шляхом здійснення аналізу повноти проведених розпорядником майна заходів, які передбачені в процедурі розпорядження майном, та дослідити надані розпорядником майна належні та допустимі докази на підтвердження повноти проведення процедури розпорядження майном, зокрема, передбаченої у частині третій статті 44 КУзПБ (постанови Верховного Суду від 08.12.2022 у справі №908/2415/21, від 23.03.2023 у справі № 911/1609/21).
36.          При цьому суд має з`ясувати актив і пасив боржника та співставити відомості щодо обох величин. Розмір пасиву боржника підлягає визначенню відповідно до затвердженого судом у порядку статті 47 КУзПБ реєстру вимог кредиторів. Відомості про актив боржника має містити звіт розпорядника майна про фінансово-майновий стан боржника. Зазначений звіт має бути предметом розгляду зборів кредиторів (комітету кредиторів), які на його підставі приймають рішення клопотати про перехід до наступної судової процедури.
37.          Тлумачення положень КУзПБ свідчить, що дійсний фінансово-господарський стан боржника у справі про банкрутство встановлюється господарським судом на підставі комплексного дослідження всіх наявних у справі доказів, зокрема й аналізу фінансового стану боржника, подання якого до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, є обов`язком розпорядника майна боржника, визначеним пунктом 5 частини третьої статті 44 КУПБ, що дозволить суду встановити наявність чи відсутність підстав для висновку про платоспроможність боржника (висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №908/2755/19, від 23.12.2021 у справі №924/1155/18, від 25.05.2023 у справі №902/207/22).
38.          Відповідний обов`язок розпорядника майна також передбачений положеннями статті 12 КУзПБ.
39.          Так, згідно з пунктом 3 частини другої статті 12 КУзПБ (в якій зазначені загальні вимоги до права та обов`язків арбітражного керуючого у справі про банкрутство) на арбітражного керуючого покладений обов`язок проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника та подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію.
40.          Відповідно до пункту 1 Порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 10.09.2020 № 3105/5, аналіз фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства (далі - Аналіз) проводиться згідно з Методичними рекомендаціями щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 № 14 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 26.10.2010 № 1361). Арбітражний керуючий, призначений судом розпорядником майна, проводить Аналіз до проведення перших зборів кредиторів та подає результати Аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію.
41.          Суд також зазначає про передбачене пунктом 4 частини першої статті 12 КУзПБ право арбітражного керуючого залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Кодексом чи угодою з кредиторами.
42.          Водночас, зазначені вище положення Кодексу (частина друга статті 12, частина третя статті 44 КУзПБ) покладають обов`язок здійснити аналіз фінансово-господарського стану боржника саме на розпорядника майна. 
43.          Так, відповідно до частини третьої статті 12 КУзПБ під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).
44.          Таким чином, підставою для визнання боржника банкрутом є недостатність його майна для задоволення вимог кредиторів, що встановлюється судом шляхом зіставлення активів і пасивів боржника. Без встановлення фінансового стану боржника (зазначення конкретних показників, що відображають наявність фінансових ресурсів), наявності чи відсутності майнових активів у нього, за рахунок яких можна продовжити виробничу діяльність з метою погашення кредиторської заборгованості, без перевірки можливості застосування до боржника іншої, ніж ліквідація, судової процедури, висновок про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є передчасним, адже таке рішення повинно прийматися за наявності належних та допустимих доказів про відсутність можливості відновити платоспроможність боржника та погасити вимоги кредиторів не інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.
45.          Аналогічні правові висновки наведені у постановах від 30.11.2023 у справі №   907/935/21, від 02.07.2024 у справі № 904/4261/22, від 08.03.2023 у справі №   910/1800/22 та від 26.03.2025 у справі № 911/3095/23, які, як вважає скаржник, не були судами враховані.
46.          У справі, що переглядається, суди попередніх інстанцій встановили такі обставини.
47.          Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТОВ "Львівська дорожня служба" є м.   Львів, вул. Навроцького буд. 1, така ж адреса вказана ТОВ "Львівська дорожня служба" в апеляційній скарзі.
48.          Розпорядник майна неодноразово направляв до керівника ТОВ "Львівська дорожня служба" Ященко А. В. вимоги та запити про надання належно засвідчених копій документів боржника за три роки до дати відкриття справи про банкрутство; про надання інформації про перелік, місцезнаходження та балансову вартість активів (майна) боржника, місце їх зберігання, в т.ч. про надання належно засвідчених копій актів звірок з дебіторами з повним переліком дебіторів станом на 18.06.2024; про надання інформації про місцезнаходження транспортного засобу марки ГАЗ 322132445, (1997), д.н.з. НОМЕР_1 . Однак відповіді не отримано (вимога від 05.07.2024 №06/14-19, вимога (повторна) від 06.08.2024 №06/14-19-2, вимога від 11.09.2024 № 06/14-19-3).
49.          З метою виявлення майна боржника розпорядником майна було скеровано до обов`язкових реєстраційних установ та організацій низку запитів та повідомлень, на які отримано наступні відповіді: 
-          лист Державної інспекції архітектури та містобудування України від 18.07.2024 №   3789/04/18-24 про те, що по ТОВ "Львівська дорожня служба" інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи анулювання, не виявлено; 
-          лист Регіонального сервісного центру МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях від 09.07.2024 № 31/28/16-3029 з результатом аналітичного пошуку транспортних засобів по "НАІСДДАІ" МВС України, сформований 09.07.2024, згідно з яким за ТОВ "Львівська дорожня служба" зареєстровано транспортний засіб НОМЕР_1 марки ГАЗ 322132445, (1997); 
-          лист приватного виконавця Пиць А. А. від 08.07.2024 № 486204 з інформацією про винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень НОМЕР_2, НОМЕР_3, та про винесення постанови про зупинення виконавчого провадження НОМЕР_4; 
-          лист приватного виконавця Меленчук В.І. від 09.07.2024 №9800 про те, що приватним виконавцем винесено постанови про зупинення виконавчого провадження НОМЕР_5; 
-          лист Державного космічного агентства України від 09.07.2024 №4146--3.3 про те, що зареєстрованих унікальних об`єктів космічної діяльності у ТОВ "Львівська дорожня служба" немає; 
-          лист Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.09.2024р. за вих.№33-28-0.214-9247/2-24 про те, що державна реєстрація земельних ділянок та правовстановлюючих документів на них у складі державного реєстру земель, надання відомостей з нього здійснювалися згідно із законодавством до 01.01.2013; 
-          лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях від 11.07.2024 за вих.№ 11-06-02 794 про те, що Регіональне відділення не виступало засновником, не здійснювало та не приймало участі у формуванні статутного капіталу ТОВ "Львівська дорожня служба", не здійснювало приватизацію підприємства, не перебувало і на сьогодні не є учасником зазначеного товариства; 
-          листи Державної служби України з питань праці від 17.07.2024 № 2656/3/3.5-24а, Центрального міжрегіонального управління Держпраці від 23.07.2024 № Ц/1/23895-24, Південно-східного міжрегіонального управління Держпраці від 25.07.2024 №ПС/1/13409-24, Північно-східного міжрегіонального управління Держпраці від 17.07.2024 № ПНС/2/10280-24, Західного міжрегіонального управління Держпраці від 24.07.2024 № ЗХ/1/11587-24, Південно-західного міжрегіонального управління Держпраці від 17.07.2024 № ПЗ/1/4353-24, про те, що спеціальні дозволи на ділянки надр, наданих для будівництва та експлуатації підземних споруд і для інших цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, ТОВ "Львівська дорожня служба" не надавались, великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування за товариством не зареєстровані; 
-          лист Головного управління Держпродспоживслужби в м. Львові від 16.07.2024 №   Вих-10-15/4371 про те, що за ТОВ "Львівська дорожня служба" відсутні зареєстровані транспортні засоби території Львівської області; 
-          лист Головного управління ДПС у Львівській області від 19.07.2024 № 21690/6/13-01-54-03 з інформацією про наявність відкритих рахунків ТОВ "Львівська дорожня служба" в АТ "ПУМБ", ПАТ "Банк Восток", АТ КБ "Приватбанк", в АТ АКБ "Львів" та в Казначействі України (ел.адм.подат.). У листі також зазначено, що останню звітність товариство подавало 02.05.2024; 
-          лист Державної митної служби України від 08.07.2024 № 19-02/19-02-04/14/3228 про те, що ТОВ "Львівська дорожня служба" даних щодо митного оформлення товарів підприємствами у період з 01.01.2014 до 08.07.2024 не знайдено; 
-          лист Державної служби морського та річкового транспорту від 20.09.2024 №14331/06-4/15 про відсутність відомостей щодо зареєстрованих суден та обтяжень, власником або судновласником яких є/було ТОВ "Львівська дорожня служба"; 
-          листи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 22.07.2024р. №1300-5901-8/130861, від 25.07.2024 №1300-5704-8/133221 про те, що кількість штатних працівників становить 1 особу, заборгованість зі сплати страхових внесків відсутня; 
-          лист Львівського обласного центру зайнятості від 05.09.2024 № 10-3028/24 про те що центр зайнятості не володіє інформацією про яку зазначено в листі арбітражного керуючого; 
-          лист Головного управління статистики у Львівській області від 17.07.2024р. за вих.№04-07/1032/10-24 із копіями фінансової звітності ТОВ "Львівська дорожня служба"; 
-          лист Державної авіаційної служби України від 08.07.2024 за вих.№ 12/12.5-2427-24 про те що за ТОВ "Львівська дорожня служба" повітряні судна не зареєстровані; 
-          лист ПАТ "Укрзалізниця", згідно з яким інформації про вагони за боржником ТОВ "Львівська дорожня служба", як власника, в АБД ПВ немає; 
-          лист Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06.09.2024 №10/04/16235 про те, що станом на 30.06.2024 ТОВ "Львівська дорожня служба" серед власників пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств відсутнє; 
-          лист ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 16.09.2024 № 3587 про те, що інформація про реєстрацію прав власності на нерухоме майно ТОВ "Львівська дорожня служба", м. Львів, вул. Навроцького, буд. 1, відсутня; 
-          лист НБУ від 12.07.2024 № 27-0007/53511 про те що ТОВ "Львівська дорожня служба" не видавались ліцензій на здійснення валютних операцій; 
-          лист Міністерства економіки України від 05.09.2024 №4432-14/66287-07 про те, що ТОВ "Львівська дорожня служба" не видавались ліцензій на експорт/імпорт товарів; 
-          лист приватного виконавця Маковецького З.В. від 21.10.2024 № 39611 про те, що станом на 21.10.2024 на виконанні у приватного виконавця відсутні виконавчі провадження про стягнення з боржника; 
-          лист Сихівського ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ від 25.10.2024 № 88506, в якому зазначено що на виконанні Сихівського ВДВС перебувають 7 виконавчих проваджень щодо стягнення з ТОВ "Львівська дорожня служба" коштів; згідно з інформацією МВС за боржником зареєстровано транспортний засіб марки ГАЗ, р.н. НОМЕР_1 , який оголошено в розшук, проте на даний момент встановити його місцезнаходження неможливо. 
50.          Окрім цього, розпорядником майна додано до звіту Витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 30.07.2024 №92728797 із записом про публічне обтяження - арешт всього рухомого майна ТОВ "Львівська дорожня служба"; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.08.2024 №389274747 та №389272273 із записом в Державному реєстрі речових прав про арешт всього нерухомого майна ТОВ "Львівська дорожня служба"; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.09.2024 №393154000, отриману за параметрами запиту - право власності, інші речові права, іпотеки обтяження: Львівська обл., м. Львів, вул. Навроцького В., буд. 1, з даними про відсутність зареєстрованого за ТОВ "Львівська дорожня служба" нерухомого майна, що знаходиться за цією адресою. До звіту розпорядника майна додано лист ПрАТ "Львівметал" від 27.09.2024 №27/09/2024 в якому зазначено, що ПрАТ "Львівметал" знаходиться за адресою м. Львів, вул. Навроцького В., буд. 1, та дійсно укладав 2015 з ТОВ "Львівська дорожня служба" договір оренди житлового приміщення, однак у зв`язку із недобросовісною платіжною дисципліною, а також у зв`язку з фактичним не користуванням цим приміщенням, договір було розірвано в односторонньому порядку 31.08.2021.
51.          У звіті розпорядник майна також зазначив, що згідно з інформацією в Єдиному реєстрі судових рішень, рішенням Господарського суду Львівської області від 21.05.2021 у справі № 914/2498/20 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 16.06.2021), яке залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2022, стягнуто з Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська дорожня служба" - 555 720,77 грн основного боргу та 8 335,81 грн судового збору. Листом від 25.10.2024 № 04Л9/457/24 Господарський суд Львівської області повідомив, що на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2021 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.05.2022, у справі 914/2498/20 оригінал наказу від 14.06.2022 було видано 16.06.2022 представнику ТОВ "Львівська дорожня служба".
52.          Однак, відповідно до відомостей з АСВП інформація про наявність виконавчих проваджень, де стягувачем є ТОВ "Львівська дорожня служба" - відсутня (Результати пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 23.10.2024 додаються). 
53.          До звіту додано також лист Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 04.10.2024 №2901-вих-142007, в якому у відповідь на запит розпорядника майна від 23.09.52024 №2-19818-29 зазначено, що наказ Господарського суду Львівської області на виконання рішення суду від 21.05.2024 у справі №914/2498/20 на адресу Департаменту житлового господарства та інфраструктури для виконання не надходив.
54.          Згідно з протоколом інвентаризаційної комісії від 14.10.2024 встановлено відсутність необоротних активів, запасів, готівки у національній та іноземній валюті, бланків документів суворої звітності, фінансових інвестицій, дебіторської заборгованості, та наявність грошових коштів у розмірі 39,70 грн і кредиторської заборгованості на загальну суму 1 329 396,84 грн, що також відображено у Інвентаризаційних описах від 14.10.2024, Актах інвентаризації від 14.10.2024, Звіряльних відомостях від 14.10.2024, що наявні в матеріалах справи.
55.          Також, розпорядник майна надав суду Звіт про проведення аналізу фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності неплатоспроможного підприємства та становища на ринках ТОВ "Львівська дорожня служба" у висновках якого зазначено, зокрема що: протягом всього періоду, що аналізується обсяги фінансово-господарської діяльності змінювались. Коефіцієнти, що характеризують структуру балансу, в більшості мають значення менше нормативних. Структура балансу Підприємства станом на 31.12.2023 є незадовільною. Динаміка основних показників ефективності діяльності Підприємства є негативною. Величина фінансових витрат Підприємства значно перевищує прибуток від операційної діяльності, що призводить до збитковості діяльності Підприємства в Підприємство має надкритичну неплатоспроможність. Підприємство на кінець періоду не має достатньої кількості виявлених активів, які можна було б використати для погашення кредиторської заборгованості.
56.          У Звіті також зазначено, що після проведеної оцінки фінансово-господарського стану Підприємства на предмет наявності ознак приховуваного, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства можна дійти висновку, що в діях керівництва Підприємства відсутні ознаки дій з фіктивного банкрутства, неможливо зробити однозначний висновок про наявність економічних ознак дій щодо доведення до банкрутства. Оскільки має місце висока ймовірність існування фактів надання завідомо неправдивої інформації про фінансово-господарський стан підприємства з метою створення видимості діяльності підприємства, можна зробити висновок про те, що на підприємстві наявні ознаки щодо приховування банкрутства.
57.          Загальний розмір визнаних судом вимог кредиторів, відповідно до ухвали попереднього судового засідання від 03.09.2024 становить 1 329 396,84 грн (в т.ч. 36 336,00 грн судового збору та 72 000,00 грн авансування винагороди арбітражного керуючого).
58.          01.11.2024 загальні збори кредиторів ТОВ "Львівська дорожня служба" вирішили, зокрема, звернутися з клопотанням до суду про перехід у цій справі до ліквідаційної процедури із призначенням арбітражного керуючого Лозовського В. М. ліквідатором ТОВ "Львівська дорожня служба".
59.          Суди попередніх інстанцій встановили, що розпорядник майна виконав покладений на нього обов`язок щодо здійснення аналізу фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника, а суди перевірили повноту проведених розпорядником майна заходів, дослідили надані розпорядником майна докази на підтвердження повноти проведення процедури розпорядження майном. 
60.          При цьому, досліджуючи наявність підстав для переходу у цій справі до ліквідаційної процедури, суди врахували також те, що боржник припинив здійснювати будь-яку господарську діяльність з 2021 року, за юридичною адресою він відсутній, керівник боржника не виконував вимог розпорядника майна щодо надання належно засвідчених копій документів боржника за три роки до дати відкриття справи про банкрутство; інформації про перелік, місцезнаходження та балансову вартість активів (майна) боржника, місце їх зберігання, в т.ч. належно засвідчених копій актів звірок з дебіторами з повним переліком дебіторів; інформації про місцезнаходження транспортного засобу марки ГАЗ 322132445, (1997), д.н.з. НОМЕР_1 .
61.          Крім того, апеляційний суд обґрунтовано відхилив посилання скаржника на справу №466/11261/21 Шевченківського районного суду м. Львова , яка перебуває на розгляді суду, наявність спору не може бути розцінено як доказ, який би підтверджував наявність дебіторської заборгованості перед боржником. 
62.          Також, як зазначалося вище, боржник з моменту отримання судового наказу не пред`явив до примусового виконання наказ Господарського суду Львівської області на виконання рішення суду від 21.05.2021 у справі № 914/2498/20 про стягнення з Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради 555 720,77 грн основного боргу на користь боржника.
63.          Необґрунтованими є доводи скаржника про відсутність перевірки судами можливості застосування до боржника іншої, ніж ліквідація, судової процедури, оскільки суди попередніх інстанцій встановили, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність пропозицій від інвесторів щодо санації боржника. 
64.          Отже, дослідивши фінансово-господарський стан боржника та встановивши неплатоспроможність боржника, ураховуючи встановлені обставини, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про наявність підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у цій справі.
65.          Скаржник не навів обставин, які б спростовували висновки судів попередніх інстанцій.
66.          Посилання у касаційній скарзі на неврахування висновків Верховного Суду, як обґрунтування касаційного оскарження за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, колегія суддів відхиляє оскільки такі не спростовують підстав для визнання боржника банкрутом за встановлених судами попередніх інстанцій обставин, а висновки судів у оскаржуваних судових рішеннях відповідають зазначеним правовим позиціям Верховного Суду тією мірою, якою ці позиції застосовні за фактичних обставин і особливостей цієї справи.
67.          Разом з тим, доводи скаржника щодо не здійсненння судами попередніх інстанцій дослідження доказів (документів) щодо належного виконання розпорядником майна своїх обов`язків у процедурі розпорядження майном боржника фактично зводяться до переоцінки доказів у справі та встановлення обставин справи, що виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції в силу частини другої статті 300 ГПК України, відповідно до якої суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
68.          Верховний Суд також звертає увагу, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.09.2020 у справі № 908/1795/19).
69.          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006). 
70.          Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.
71.          Щодо доводів арбітражного керуючого Лозовського В. М., викладених у запереченнях проти відкриття касаційного провадження, а також аргументів адвоката Харчука   В.М. щодо його права на підписання та подання касаційної скарги, колегія суддів враховує, що у справі відсутні докази припинення представництва за ордером на момент підписання та подання касаційної скарги адвокатом Харчуком   В.   М. у встановленому законодавством порядку (розірвання відповідного договору про надання правової допомоги), а тому у суду касаційної інстанції були відсутні підстави для повернення такої касаційної скарги згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 292 ГПК України, а відтак і підстави для закриття цього касаційного провадження.
72.          Разом з тим, суд враховує, що згідно з приписами частини першої статті 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута, а тому наділений правом на відкликання та відмову від касаційної скарги, проте ліквідатор банкрута - арбітражний керуючий Лозовський   В.   М. таким правом у цій справі не скористався.
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
73.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
74.          За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
75.          Враховуючи викладене вище, касаційна скарга ТОВ "Львівська дорожня служба" підлягає залишенню без задоволення, а прийняті у справі постанови судів попередніх інстанцій - залишенню без змін.
Керуючись частиною першою статті 240, статтями 300, 301, 308, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська дорожня служба" залишити без задоволення.
2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 та постанову Господарського суду Львівської області від 19.11.2024 у справі №  914/1218/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 В. Пєсков

Судді                                                                                                    В. Картере

                                                                                                    К. Огороднік