ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/10177/24	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.03.2025 року (головуючий суддя Стрельникова Н.В.) 
в адміністративній справі №280/10177/24 за позовом   ОСОБА_1 до відповідача  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності  протиправною, зобов`язання вчинити дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 04.11.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій просив:
-визнати дії та рішення Відповідача по несплаті пенсії Позивача на визначений ним   банківський рахунок – протиправними та дискримінаційними та зобов`язати Відповідача здійснювати виплату пенсії позивача, в тому числі суму недоотриманої пенсії, на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 у АТ “АКЦЕНТ-БАНК”, та виплатити всі неотримані пенсійні кошти позивача з урахуванням її осучаснення, у розмірі відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він  перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач зазначає, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду було зобов`язано  поновити позивачу   виплату пенсії за віком. Позивач вказує, що з метою отриманням належної пенсійної виплати він звертався до відповідача з заявою про виплату пенсії на поточний банківський рахунок за зазначеними реквізитами. Разом з тим, відповідачем було безпідставно відмовлено у виплаті пенсії на визначений позивачем банківський рахунок. Позивач вважає таку відмову протиправною та такою, що порушує її права на пенсійне забезпечення. У зв`язку з чим просить, з урахуванням наданої відповіді на відзив, позовні вимоги задовольнити.          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.03.2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області по несплаті пенсії ОСОБА_1   на визначений ним банківський рахунок.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити  виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2017  на визначений ним  банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ “АКЦЕНТ-БАНК”, з виплатою усієї суми заборгованості, що виникла за період її несплати.          Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що позивач має право на отримання пенсії на рахунок відкритий на його  ім`я в АТ "АКЦЕНТ-БАНК", оскільки пенсія з моменту її нарахування є власністю пенсіонера і саме пенсіонер наділений правом обирати у який спосіб отримувати належні йому виплати.           Разом з тим, виплата компенсації втрати частини доходів передбачена чинним законодавством та здійснюється під час виплати пенсії. В даному випадку, пенсія позивачу не виплачується, а тому на даний час відсутні підстави вважати, що права позивача на отримання відповідної компенсації будуть порушені під час проведення виплати пенсії.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вказує, що оскільки позивачем не були подані до відповідача, у визначеному законом порядку, заява про поновлення пенсії та заява про виплату пенсії або грошової допомоги, то для виплати пенсії позивачу немає законних підстав.           В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується.          
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , перед виїздом за кордон проживала за адресою: АДРЕСА_1 . 31.05.2016 виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, де був прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль.
Позивач через представника, який діє на підставі завіреної нотаріально довіреності 17.08.2021 звернувся до відповідача із заявою про поновлення пенсії.
До заяви було додано наступні документи: 
довіреність представника (засвідчена копія); паспорт громадянина України для виїзду за кордон (засвідчена копія); ІПН; апостильована особиста заява про поновлення пенсії (оригінал).
Листом від 02.09.2021 № 0800-0202-8/58761 відповідачем надано відповідь, що звернення за поновленням пенсії здійснюється відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1. Також, у відповіді наведено перелік документів, необхідних для поновлення пенсії 
Не погоджуючись з бездіяльність відповідача щодо не поновлення виплати пенсії позивач звернувся до суду з позовом (справа №280/11745/21).
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2022 по справі №280/11745/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення ОСОБА_1 виплату пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.01.2017.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.08.2022 у справі №280/11745/21, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2022 в адміністративній справі №280/11745/21 скасовано в частині відмови в зобов`язанні Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів та прийнято в цій частині нову постанову. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фону України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії з 01.01.2017. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2022 в адміністративній справі №280/11745/21 залишено без змін.
Відповідно до положень статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини, встановлені вищезазначеним рішенням суду в адміністративній  справі №280/11745/21, яке  набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи в силу положень статті 78 КАС України. 
На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2022, у справі №280/11745/21 з урахуванням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 03.08.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було поновлено ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2017 та нараховано компенсацію втрати частини доходів громадян з 01.01.2017.
Відповідач не заперечує, що позивачу було поновлено пенсію  та  нараховано компенсацію, проте, виплата пенсії позивачу не здійснювалась.
25.07.2024 представник Позивача  звернувся на ВЕБ-портал Пенсійного фонду із заявою и про поновлення виплат пенсії на поточний банківський рахунок з реквізитами IBAN № НОМЕР_1 відкритий в АТ “Акцент-Банк”, надавши копію заяви від 09.04.2024 про виплату пенсії на банківський рахунок .
Відповідач листом від 22.08.2024 №0800-0202-8/73801 повідомив   позивач звернувся до Головного управління з заявою в рамках Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР «Про звернення громадян», то для вирішення питання подальшої виплати пенсії ОСОБА_1 через банківську установу, тому йому особисто необхідно подати оновлену заяву про виплату пенсії через банківську установу через особистий кабінет вебпорталу електронних послуг ПФУ за допомогою кваліфікованого електронного підпису, попередньо зареєструвавшись (https://portal.pfu.gov.ua), у розділі «Внесення змін до пенсійної справи» (для користувачів, які є пенсіонерами). До обраної заяви необхідно додати скановані копії документів (паспорт, документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків, та оновлену заяву з банківської установи про відкритий рахунок), які повинні відповідати оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту, або до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру). Заява про виплати пенсії через банківську установу до ПФУ може бути надана банківською установою. Законодавством подача відповідної заяви про призначення (перерахунок), поновлення пенсії тощо з необхідними документами до органів ПФУ через адвоката дієздатної особи не передбачено.
Позивач, не погодившись з відмовою у виплаті пенсії на визначений ним   банківський рахунок, звернувся з даним позовом до суду. Суд першої інстанції позов задовольнив частково.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Згідно приписів  статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058  розроблений відповідно до  Конституції України  та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (№1058).
В силу п.2 ч.1  ст.49 Закону №1058, було передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду України або за рішенням суду припиняється на весь час проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Статтею 51 Закону №1058 встановлено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Рішенням №25-рп/2009 пункт 2 частини 1 статті 49, друге речення  статті 51 Закону №1058-ІV  щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційним). 
Зазначені положення  Закону №1058-ІV  втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Крім цього, у Рішенні КМУ №25-рп/2009 зазначено, що оспорюваними нормами  Закону №1058-ІV  держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. 
Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. 
Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.
В силу вимог  ст.152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Рішення Конституційного Суду України має преюдиційне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв`язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними та є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.
Право позивача на отримання (поновлення)  пенсії  з 01.01.2017 встановлено рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2022 по справі №280/11745/21 та Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.08.2022 у справі №280/11745/21, тому зазначені обставини не досліджуються повторно під час розгляду цієї справи.
В даному випадку спір між сторонами стосується саме питання виплати пенсії на банківський рахунок позивача.
За приписами частини 1  статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України  від 30.08.1999 року №1596 затверджено Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, який визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, у тому числі допомоги на поховання і сум пенсій, грошової допомоги, недоотриманих у зв`язку із смертю одержувача, особам, які мають право на отримання таких виплат, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (органи Пенсійного фонду України) та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчого органу міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат (органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (одержувачі), а у разі їх смерті - на поточні рахунки осіб, які мають право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги, в уповноважених банках (Порядок №1596).
Відповідно до пункту 6 Порядку №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.
Згідно пункту 10 Порядку №1596, заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.
Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку, зокрема, в електронній формі з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, одержувача та уповноваженого працівника банку.
Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.
У разі отримання від одержувача заяви про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення інформує одержувача про необхідність укладення договору банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.
Органи Пенсійного фонду України та органи соціального захисту населення формують перелік одержувачів на підставі отриманих заяв про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка та разом із необхідними для відкриття поточних рахунків таким особам документами та відомостями, визначеними нормативно-правовими актами Національного банку, подають його відповідному уповноваженому банку у строки, визначені у договорі, але не пізніше ніж через 5 робочих днів з дати прийняття документів.
Уповноважений банк може відмовити у відкритті поточного рахунка одержувачу з підстав, визначених законодавством та/або нормативно-правовими актами Національного банку, або у разі надання не в повному обсязі та/або недостовірної інформації чи документів, що містять недостовірну/неправдиву інформацію, та/або будь-яких інших відомостей, необхідних уповноваженому банку для відкриття поточного рахунка згідно з вимогами законодавства та/або нормативно-правових актів Національного банку, про що повідомляє відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення із зазначенням причин відмови у відкритті рахунка для інформування одержувача або подання відсутньої/уточнювальної інформації, відсутніх відомостей та/або документів.
Уповноважений банк щомісяця не пізніше 20 числа подає органам Пенсійного фонду України або органам соціального захисту населення перелік відкритих за зверненнями органів Пенсійного фонду України та органів соціального захисту населення поточних рахунків одержувачам із зазначенням номерів таких рахунків та інформації про укладення договорів банківського рахунка з одержувачами, а в разі відмови у відкритті поточного рахунка - інформацію про причину відмови.
Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.
Отже, пунктом 10 Порядку №1596 передбачено можливість подання заяви про виплату пенсії через банківську установу двома шляхами, а саме або пенсіонером безпосередньо до органу ПФУ або шляхом звернення пенсіонера до банківської установи та подальшим переданням банківською установою до органів ПФУ заяви пенсіонера щодо бажання отримувати пенсію на визначений банківський рахунок.
В даному випадку, відмова відповідача у виплаті пенсії позивачу на банківський рахунок №UA923077700000026209717133582, який відкрито в АТ "АКЦЕНТ-БАНК", мотивована тим, що заява не відповідає вимогам Постанови №1596, зокрема, відсутнє прізвище, ім`я та по батькові уповноваженого працівника банку, який підтверджує ідентифікацію клієнта під час відкриття рахунку.
Проте, така позиція відповідача є помилковою, оскільки заява подавалась безпосередньо позивачем до органу ПФУ, а не через банківську установу, а тому є цілком логічним, що на зазначеній заяві відсутнє прізвище, ім`я та по батькові уповноваженого працівника банку, який підтверджує ідентифікацію клієнта під час відкриття рахунку.
Водночас такі обставини жодним чином не суперечать положенням Порядку №1596.          Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що основною вимогою відповідача для виплати позивачу пенсії на банківських рахунок є необхідність особистого звернення позивача до органу ПФУ з відповідною заявою, паспортом громадянина України та оригіналами документів.
З цього приводу слід зазначити, що  відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 20.01.2022 року №280/4551/21 в якій зазначено наступне, що необхідність приїзду людей похилого віку, які виїхали на постійне проживання за межі України, виключно з метою особистого звернення до Пенсійного органу задля виправлення помилки, допущеної державою, є додатковим тягарем для таких осіб і не сприяє відновленню їх порушеного права. 
Такий підхід суперечить тезам, покладеним Конституційним судом України в основу рішення від 07.10.2009 №25-рп/2009.
Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі  Конституції України  і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акту. 
Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України відносяться до категорії підзаконних.
Порядок та умови отримання пенсійних виплат регулюються виключно  Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, жодних змін до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  з приводу особливостей виплати пенсіонерам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, заборгованості по пенсії Верховною Радою не приймалось, як і не приймалося змін до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  щодо проходження верифікації отримувачів пенсії, як постійно проживають за кордоном.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на отримання пенсії на рахунок відкритий на його  ім`я в АТ "АКЦЕНТ-БАНК", оскільки пенсія з моменту її нарахування є власністю пенсіонера і саме пенсіонер наділений правом обирати у який спосіб отримувати належні йому виплати.
Підстав для відмови позивачу у виплаті пенсії на рахунок у банку судом не встановлено.
Ураховуючи те, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався. 
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача. 
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.03.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 21.08.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.  
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова