Номер провадження: 22-ц/813/424/25 
Справа № 522/17789/22
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       10.04.2025 року                                                                 м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Комлевої О.С., Сегеди С.М.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 , 
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 – не з`явились,
переглянувши справу №522/17789/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2023 року у складі судді Домусчі Л.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 28 грудня 2022 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 11 серпня 2022 року. Відповідач ОСОБА_3 створює перешкоди у користуванні належним майном, не допускаючи до квартири. Позивач ОСОБА_1 просив усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.1-2).
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2023 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.11-12).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2023 року, постановленою у судовому засіданні без оформлення окремого процесуального документу, залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 (т.1 а.с.48).
Відповідач ОСОБА_3 відзив не подав.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (т.1 а.с.87-88).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі №522/17789/22 до набрання законної сили рішенням у справі №522/7740/23 (т.1 а.с.113-115).
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2023 року позов задоволено; в порядку усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням вселено ОСОБА_1 в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. (т.1 а.с.116-122).
Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 травня 2023 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату за подання позовної заяви судового збору в сумі 992,40 грн. (т.1 а.с.138-139).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення суду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 травня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на додаткове рішення суду.
В апеляційній скарзі на рішення представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.1 а.с.150-164).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Спірна квартира була предметом іпотеки для забезпечення виконання кредитних зобов`язань. ТОВ «Консалт Солюшенс» зареєстрував право власності на іпотечне майно, достовірно знаючи про наявність спорів щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, щодо виконавчого напису нотаріуса тощо. ТОВ «Консалт Солюшенс» не дотримався передбаченої договором іпотеки процедури звернення стягнення на предмет іпотеки. Відсутнім є рішення про виселення відповідача з квартири. Позивач не надав доказів перешкод з боку відповідача для вселення в квартиру. 
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
У письмових поясненнях на апеляційну скаргу на рішення представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги на рішення обґрунтовує наступним. Відповідач не допустив позивача та працівників поліції у квартиру, рекомендувавши звертатися до суду для вселення. Посилання на судові процеси в інших справах, на відсутність рішення про виселення відповідача не впливають на право позивача користуватися квартирою як власністю. Відповідач має інше житло, його посилання на те, що спірна квартира є його єдиним житлом, не відповідають дійсності (т.1 а.с.197-201).
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, залишення без змін рішення суду в частині вимог про усунення перешкод та зміну рішення суду в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу з огляду на наступне.
Права власника квартири врегульовані статтею 383 ЦК України, відповідно до частини 1 даної статті власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (ч.1 ст.386 ЦК України. 
У розумінні статті 386 ЦК України під цивільно-правовим захистом права власності розуміється система засобів, які застосовуються у випадку порушення прав власника і спрямовані на відновлення та захист майнової сфери власника.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.391 ЦК України).
У розумінні статті 391 ЦК України вимоги усунути порушення не пов`язані з позбавленням права володіння. Негаторний позов може бути пред`явлений у межах строку існування правопорушення. Якщо перешкоди усунено, то відпадають і підстави на пред`явлення негаторного позову. Власник майна як позивач не зобов`язаний доводити неправомірність дій відповідача. Власник має доказати факт існування перешкод у здійсненні користування та розпорядження майном. Відповідач, як особа, яка створює перешкоди, має довести правомірний характер своєї поведінки. 
ОСОБА_1 на час звернення до суду та вирішення судом спору належала на праві власності квартира загальною площею 100,7 кв.м, житловою площею 56,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Нерухоме майно набуто у власність на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (код ЄДРПОУ 42251700) та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. 11 серпня 2022 року, зареєстрованого в реєстрі за №1708. В Державному реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності ОСОБА_1 (форма власності приватна, розмір частки 1/1) на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 2497962651100) на підставі вказаного договору зареєстровано 11 серпня 2022 року.
ОСОБА_1 як власник квартири в силу положень частини 1 статті 383 ЦК України має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. 
ОСОБА_1 в квартирі не проживає, у доступі до квартири перешкоджає ОСОБА_3 .
ОСОБА_1 факт існування перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження належною на праві власності квартирою як майном довів, натомість ОСОБА_3 не довів правомірний характер своєї поведінки, а саме правомірність не допуску ОСОБА_1 до квартири.
Посилання на наявність спорів щодо кредитної заборгованості, забезпеченої іпотекою, звернення стягнення на предмет іпотеки тощо не є підставою для відмови в позові, оскільки на час вирішення спору ОСОБА_1 був власником квартири, а, відтак, в силу положень частини 1 статті 391 ЦК України вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження квартирою як своїм майном шляхом вселення в квартиру.
Правові підстави для відмови в позові відсутні.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то стягнення у негаторному позові витрат у розмірі 20000,00 грн. не відповідає положенням частини 4 статті 137 ЦПК України. 
Критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи не дотримано. 
Понесення заявлених витрат як фактичних та неминучих не доведено, розмір витрат підлягає зменшенню до 5000,00 грн. 

Керуючись ст.ст.367, 368, п.п.1,2 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково. 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2023 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення – залишити без змін.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2023 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції – змінити.
Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в сумі 5000 грн. 00 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повну постанову складено 27 червня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

С.М.Сегеда