Справа № 740/1794/25 	Головуючий у 1 інстанції Шевченко  І. М. 	
Провадження № 33/4823/527/25 	  	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув  у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 травня 2025 року,
                                 В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 03 квітня 2025 року, о 18 годині 38 хвилині, по вул. Космонавтів, буд. 44, у м. Ніжині, ОСОБА_1 керував транспортним засобом БМВ Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння очей. На порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити за відсутністю в  його діях складу адміністративного правопорушення. Мотивує тим, що до адміністративного протоколу не додано доказів законності зупинки транспортного засобу під його керуванням. 
Матеріалами справи не підтверджується його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказує, що йому належним чином не були роз`яснені права працівниками поліції, у тому числі, право скористатися правовою допомогою, що є істотним порушенням права водія на правовий захист. 
Крім цього, відеозапис, доданий до  матеріалів  справи, є непослідовним та не триває від початку до кінця, що не відповідає вимогам Інструкції. 
Вважає, що  в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому  наявні підстави для закриття провадження.

На  апеляційний розгляд ОСОБА_1 вдруге не прибув. Заяв про перенесення розгляду не подавав. Доказів поважності причин неявки в минуле судове засідання не подав. Його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як убачається з переглянутого апеляційним судом відеозапису, який є безперервним та доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, рухається автомобіль БМВ Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зупинився на вимогу поліцейських, шляхом увімкнення звукових сигналів. 
Нагрудними відеокамерами поліцейських зафіксовано, як після зупинки транспортного засобу поліцейський повідомив водію ОСОБА_1 про причину зупинки, а саме є підозра, що той  скоїв дорожньо-транспортну пригоду, вдарив маршрутку. На що ОСОБА_1 відповів: «… я не сперечаюся, так вийшло…».
Водій ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: порушення координації рухів; нечітку мову; уповільнену міміку та характер рухів. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 причину зупинки, при цьому останній клопотань про необхідність отримання юридичної допомоги не заявляв, не надав працівникам поліції реєстраційні документи на автомобіль та посвідчення водія, назвавши лише свої особисті дані.
Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейський вказав, що вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або у медичному закладі. Водій відразу відмовився від проходження будь – якого огляду.
Поліцейським були повідомлено про відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, але водій  ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.
На відео є очевидним, як водій ОСОБА_1 , під час спілкування з працівниками поліції постійно намагався все вирішити «по хорошому», що посилювало підозру про його перебування у стані алкогольного сп`яніння та про його бажання уникнути відповідальності.
Події мали місце в передвечірній час, але при гарному освітленні, у ОСОБА_1 були явними такі ознаки алкогольного сп`яніння як порушення мови та координації рухів.
Також, як видно з відеозапису, після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 поліцейським неодноразово повідомлено водієві про те, що він має ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі, однак водій ОСОБА_1 однозначно відмовився від огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі.
Таким чином, наведені в адміністративному протоколі обставини повністю підтверджуються переглянутим відеозаписом з місця події. При цьому,  на вказаному відеозапису безперервно та послідовно зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи ОСОБА_1 про невідповідність відеозапису, долученого до адміністративних матеріалів, вимогам чинного законодавства, а саме п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, - є необґрунтованими.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.
Поліцейські не повинні були умовляти водія пройти огляд, достатньо було пред`явити одну вимогу, за відмову від виконання якої настає відповідальність.
Поліцейські тривалий час чекали, щоб ОСОБА_1 назвав себе, або ж надав посвідчення водія чи документ, що засвідчує його особу. Він нічого не хотів, вважав, що до нього поліцейські ставляться упереджено, пропонував домовитися «по хорошому». Проте свого обов`язку, як особа, яка керує транспортним засобом, не виконав. Він однозначно відмовився від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Примусова доставка осіб, які керують транспортними засобами до закладу охорони здоров`я, не передбачена.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що        ОСОБА_1 від підпису відмовився, що узгоджується з його поведінкою протягом усього часу спілкування з поліцейськими.
Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Посилання ОСОБА_1 щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки.
Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби, та осіб, які ними керують.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Якщо ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна, від виконання яких ухилився.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Антипець