ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 червня 2025 року           справа №360/16/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року по справі №360/16/25 (суддя Захарова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                         УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів достовірних відомостей до військово-облікового документу за номером 110720211458197100022, а саме категорія обліку: «виключений з військового обліку»; зобов`язання відповідача внести до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів актуальні облікові дані до військово-облікового документу за номером 110720211458197100022, а саме категорія обліку: «виключений з військового обліку».
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.10.2024 р. про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення його з військового обліку. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 28.10.2024 про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення його з військового обліку, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не враховано, що він вчинив активні дії, які не суперечать чинному законодавству, спрямовані на актуалізацію облікових даних в Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та отримав необґрунтовану відмову від відповідача. Відповідач необґрунтовано направив позивача для особистого звернення до будь-якого територіального центру комплектування та соціальної підтримки та проігнорував запит на отримання архівної довідки по обліковій картці позивача з 08.09.1993р., чим фактично відмовив позивачу. Позивач наголошує на тому, що зміст листа від 13.11.2024р. № СД/ПР/3667 підтверджує, що заява позивача була розглянута. При цьому, відповідач неправомірно уникає внесення інформації до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, примушуючи особистого звернення до будь-якого територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Проте, судом першої інстанції встановлено, що бездіяльність відповідача стосується саме щодо не розгляду заяви позивача від 28.10.2024 р. та зобов`язано відповідача  розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 28.10.2024р. про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення його з військового обліку, з урахуванням висновків суду. Позивач вважає, що суд першої інстанції помилково застосував ч.2 ст.4 ст.245 КАС України, вийшовши за межі позовних вимог. Крім того, суд не взяв до уваги, що відповідач не надав відзив на позовну заяву.
Позивачем заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи листа відповідача від 04.12.2024р. №СД/3886, з якого вбачається, що заява позивача від 28.10.2024 р. була ретельно розглянута та повідомлено, що на архівному зберіганні у ІНФОРМАЦІЯ_3 документація військово-лікарської комісії, котра діяла до 24.02.2022р. не знаходиться, тому не мають можливості  внести зміни до персональних військово-облікових даних позивача у автоматизованій системі «Оберіг». 
Позивачем також заявлено клопотання про витребування у відповідача довідку по обліковій картці позивача за період з 08.09.1993р. по теперішній час. 
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2025р. у задоволенні наведених клопотань відмовлено.
Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), що підтверджується копією паспорта, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, витягом з реєстру територіальної громади від 28.10.2024р..
Згідно із записом військового квитка серії НОМЕР_2 від 03.021994 у розділі VIII «Прийняття на військовий облік та зняття з військового обліку» позивач постановлений на військовий облік 07.02.2004, знятий з військового обліку 10.10.2006р..
У пункті 33 розділу ІХ «Відмітки про звільнення з військової служби» військового квитка вказано, що позивач виключений з військового обліку 10.10.2006 за ст.2.3 Наказу МОУ №342.
Згідно з витягом, наданим позивачем із застосунку Резерв +, позивач уточнив дані вчасно 22.06.2024р., та обліковується за категорією обліку « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в ІНФОРМАЦІЯ_3 за номером в реєстрі Оберіг №110720211458197100022.
Позивач звернувся до відповідача з заявою від 28.10.2024р., в якій просив виправити недостовірні відомості в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом внесення достовірних відомостей до військово-облікового документу за номером 110720211458197100022, а саме щодо категорії обліку: «виключений з військового обліку». До заяви позивач надав копії паспорту, ідентифікаційного коду, довідки №557345-2020 від 01.10.2020, витягу з реєстру територіальної громади від 28.10.2024, нотаріально завірену копію військово-облікового документу № 1185354, витяг №110720211458197100022 від 28.10.2024, копію трудової книжки та наказу №2573-КП від 01.10.2022р.
Листом від 13.11.2024р. № СД/ПР/3667 відповідач повідомив позивачу, що згідно наявних баз даних позивач перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Для відновлення облікових даних згідно частини 3 статті 33 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 “Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів” позивачу необхідно особисто звернутися для оновлення своїх персональних військово-облікових даних до розташованого в найзручнішому місці районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Частиною другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі – Закон № 2232-ХІІ).
Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
За приписами ч.3 ст. 33 Закону № 2232-XII військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Пунктом 11 статті 38 Закону № 2232-XII визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначені в Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16 березня 2017 року № 1951-VIII (далі Закон № 1951-VIII).
Статтею 1 Закону № 1951-VIII визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Пунктом 2 частини 1 статті 9 Закону № 1951-VIII передбачено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право, зокрема, звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Згідно статті 5 Закону № 1951-VIII та з метою встановлення процедури збирання, зберігання, обробки та використання відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, 28.03.2022р. Міністерство оборони України видало наказ №94 Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №94).
Відповідно до пунктів 1, 2, 16, 18 розділу ІІ Порядку № 94 суб`єктами Реєстру є володілець Реєстру, розпорядник Реєстру, органи адміністрування Реєстру та органи ведення Реєстру. Органами ведення Реєстру є ТЦК та СП, Центральне управління СБУ та регіональні органи СБУ, відповідні підрозділи СЗРУ.
Призначена відповідальна особа за ведення Реєстру відповідно до покладених на неї обов`язків здійснює, зокрема, внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, ТЦК та СП, військових частин, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними та резервістами.
Виправлення недостовірних відомостей Реєстру, а також включення (не включення) до Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, здійснюється за результатами розгляду їхньої мотивованої заяви із зазначенням підстав, передбачених законодавством, яка подається до органів ведення Реєстру (п. 9 розділу ІІІ Порядку № 94).
Відповідно до пункту 12 Порядку № 94, отримання призовником, військовозобов`язаним та резервістом інформації про своє включення (не включення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, здійснюється після особистого звернення та письмового запиту (в якому вказується прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), місце проживання (місце перебування) і реквізити документа, що посвідчує особу, яка подає запит) до органу ведення Реєстру або в електронному вигляді через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері цифровізації. 
Згідно пункту 4 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 (далі - Порядок № 559), у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у відповідності до вищенаведених приписів Порядку №94 та Порядку №559 позивач звернувся з відповідною заявою до органу уповноваженого на внесення змін - ІНФОРМАЦІЯ_6 , але останній запропонував особисто прибути до територіального центру комплектування для відновлення облікових даних. 
Проте, з аналізу положень Порядку №94 та Порядку № 559 вбачається, що у разі виявлення розбіжностей у військово-облікових документах з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, така особа повинна звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_6 за місцем перебування на військовому обліку із відповідною заявою та всіма необхідними документами, або у паперовій формі або в електронній формі.
Отже, а ні Порядком №94, а ні Порядком №559 не передбачено вимоги особистого прибуття до територіального центру комплектування для внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість доводів відповідача, викладені у листі від 13.11.2024 №СД/ПР/3667, щодо необхідності позивачу особисто з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
У контексті наведеного, колегія суддів наголошує, що відповідач у межах цього апеляційного провадження не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, а тому та в силу вимог ч. 1 ст. 308 КАС України рішення суду в цій частині не переглядається.
Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
З огляду на викладене, суд має право визнати дії суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати вчинити певні дії. Разом з цим, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Своєю чергою колегія суддів наголошує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту, застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.
Так, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.
Проте, як і будь-який інший спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.
Як встановлено вище, позивач звернувся до відповідача з заявою від 28.10.2024р., в якій просив виправити недостовірні відомості в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом внесення достовірних відомостей до військово-облікового документу за номером 110720211458197100022, а саме щодо категорії обліку: «виключений з військового обліку».
Листом від 13.11.2024р. № СД/ПР/3667 відповідач повідомив позивачу, що згідно наявних баз даних позивач перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Для відновлення облікових даних згідно частини 3 статті 33 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 “Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів” позивачу необхідно особисто звернутися для оновлення своїх персональних військово-облікових даних до розташованого в найзручнішому місці районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Отже, при наданні відповіді на звернення позивача від 28.10.2024р. відповідачем заява позивача та додані документи по суті взагалі не розглядалася, оцінка підставам, вказаним в заяві, не надавалася.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за відсутності результатів розгляду заяви позивача від 28.10.2024р. по суті, належним способом захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах буде зобов`язання відповідача розглянути по суті заяву позивача від 28.10.2024р. про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення його з військового обліку, з урахуванням висновків суду.
З огляду на викладені вище у цій постанові мотиви, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.
Посилання позивача на лист відповідача від 04.12.2024р. №СД/3886 колегією суддів не прийнято до уваги з огляду на приписи ч. 4,5 ст.308 КАС України.  Ухвалою суду від 12 червня 2025р. відмовлено у  заявлені клопотання про долучення цього листа до матеріалів справи . Колегія суддів також зазначає, що позивачем  не були заявлені в суді першої інстанції підстави позову пов`язані з листом відповідача від 04.12.2024р. №СД/3886  .
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року по справі №360/16/25 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року по справі №360/16/25 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 12 червня 2025 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:                                                                                                   Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                                                                    І.В. Геращенко