ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 червня 2025 року           справа №200/8521/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 р. у справі №200/8521/24 (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                        УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – відповідач), в якому, з урахуванням уточненого позову, просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у призначенні пенсії від 13 вересня 2024 року № 057250006083;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення на підставі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» пенсії за віком на пільгових умовах від 06.09.2024, зарахувавши до пільгового (підземного) стажу позивача періоди роботи з 27.04.1999 по 04.05.1999, з 02.06.1999 по 14.08.2024 та до страхового стажу – періоди роботи з 19.09.1996 по 31.12.1998.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 13 вересня 2024 року № 057250006083 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 19.09.1996 по 31.12.1998 та до пільгового стажу за Списком №1 (ст. 14, пост. 202, підземні) періоди роботи з 01.04.2011 по 02.04.2011, з 01.05.2011 по 03.05.2011, з 01.05.2013 по 01.05.2013, з 01.08.2013 по 01.08.2013, з 01.08.2014 по 05.08.2014, з 01.09.2014 по 05.09.2014, з 01.02.2015 по 02.02.2015, з 01.03.2015 по 06.03.2015, з 01.04.2015 по 02.04.2015, з 01.08.2015 по 01.08.2015, з 01.11.2015 по 01.11.2015, з 01.06.2016 по 01.06.2016, з 01.02.2017 по 03.02.2017, з 01.08.2017 по 01.08.2017, з 01.11.2017 по 02.11.2017, з 01.05.2018 по 01.05.2018, з 01.07.2018 по 05.07.2018, з 01.11.2018 по 01.11.2018, з 01.12.2018 по 01.12.2018, з 01.04.2021 по 04.04.2021, з 01.08.2021 по 01.08.2021, з 01.10.2021 по 03.10.2021, з 01.03.2022 по 21.03.2022, з 01.05.2022 по 20.05.2022, з 01.07.2022 по 15.07.2022, з 01.10.2022 по 01.10.2022 та з 02.04.2024 по 14.08.2024.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 вересня 2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.
В решті позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 з 19 вересня 1996 року по 31 грудня 1998 року, оскільки станом на дату звернення про призначення пенсії, на титульній сторінці трудової книжки відсутній запис про її заповнення.
До пільгового стажу зараховано всі періоди роботи згідно поданих позивачем документів.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .
06.09.2024 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 13 вересня 2024 № 057250006083 року відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Страховий стаж складає – 21 рік 10 місяців 01 день (для права – 25 років 02 місяці 14 днів, з урахуванням кратності за Списком 1 – 45 років 10 місяців 01 день). Стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку – 24 роки 07 місяців 01 день.
До страхового стажу не зараховано періоди роботи, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , з 19 вересня 1996 року по 31 грудня 1998 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутня дата її видачі. До пільгового стажу зараховано всі періоди роботи, згідно поданих документів.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).
Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Щодо доводів апелянта, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 з 19 вересня 1996 року по 31 грудня 1998 року, оскільки станом на дату звернення про призначення пенсії, на титульній сторінці трудової книжки відсутній запис про її заповнення, суд зазначає наступне.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.09.1996 позивач:
19.09.1996 – прийнятий учнем гірника поверхні у ДВАТ ш. 1-3 «Новогродівська» (запис №1);
31.10.1996 – переведений гірничим робітником поверхні 3 розряду (запис №2);
01.04.1999 – переведений гірничим робітником поверхні 3 розряду (запис №3).
Порядок ведення трудових книжок був врегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників затверджену Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція №58).
Відповідно до п.2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
За приписами п.4.1 ч.1 Інструкції №58 записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Згідно з абз. 2 п. 6.1 Інструкції № 58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.
Згідно з пунктом 1.5 Інструкції № 58 питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», цією Інструкцією та іншими актами законодавства.
Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Таким чином, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).
Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Недотримання правил при оформленні трудової книжки та неточність в записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивача в момент призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Разом з цим, на титульній сторінці трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 наявний запис про дату її заповнення, а саме «19.09.1996»
З огляду на викладене безпідставними є посилання відповідача на недоліки, допущені роботодавцем при оформленні трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , а саме відсутність на першій сторінці дати видачі трудової книжки.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не було зараховано до страхового стажу позивача період його роботи з 19.09.1996 по 31.12.1998, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо доводів апелянта, що до пільгового стажу зараховано всі періоди роботи згідно поданих позивачем документів, суд зазначає наступне.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.09.1996 позивач:
19.09.1996 – прийнятий учнем гірника поверхні у ДВАТ ш. 1-3 «Новогродівська» (запис №1);
31.10.1996 – переведений гірничим робітником поверхні 3 розряду (запис №2);
01.04.1999 – переведений гірничим робітником поверхні 3 розряду (запис №3).
27.04.1999 – переведений учнем гірника підземного (запис № 4);
05.05.1999 – направлений на курсове навчання з відривом від виробництва за професією гірник підземний (запис №5);
02.06.1999 – практика за професією;
24.06.1999 – переведений гріником підземним 3 розряду (запис №6);
01.01.2000 – переведений гірником підземним 3 розряду (запис №7);
01.04.2005 – переведений гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті (запис № 12);
20.04.2010 – переведений учнем гірника по ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем в шахті (запис №13);
01.08.2010 – переведений гірником по ремонту гірничих виробіток 4 розряду з повним робочим днем в шахті (запис № 14);
01.01.2014 – переведений гірником з ремонту гірничих виробіток 5 розряду з повним робочим днем в шахті (запис № 16);
15.02.2017 – переведений гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті (запис № 17);
14.08.2024 – звільнений за власним бажанням (запис № 20).
Зазначені записи в трудовій книжці, свідчать про зайнятість позивача повний робочий день на пільгових роботах. Іншого, зокрема про скорочений або неповний режим роботи протягом цих періодів, в трудовій книжці не міститься.
Суд зазначає, що професія позивача «гірник підземний» та «гірник з ремонту гірничих виробіток» передбачені Списком затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. №202, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
З розрахунку стажу позивача (форми РС-право) вбачається, що періоди роботи з 27.04.1999 по 05.05.1999, з 03.06.1999 по 31.03.2011, з 03.04.2011 по 30.04.2011, з 04.05.2011 по 30.04.2013, з 02.05.2013 по 31.07.2013, з 02.08.2013 по 31.07.2014, з 06.08.2014 по 31.08.2014, з 06.09.2014 по 31.01.2015, з 03.02.2015 по 28.02.2015, з 07.03.2015 по 31.03.2015, з 03.04.2015 по 31.07.2015, з 02.08.2015 по 31.10.2015, з 02.11.2015 по 31.05.2016, з 02.06.2016 по 31.01.2017, з 04.02.2017 по 31.07.2017, з 02.08.2017 по 31.10.2017, з 03.11.2017 по 30.04.2018, з 02.05.2018 по 30.06.2018, з 06.07.2018 по 31.10.2018, з 02.11.2018 по 30.11.2018, з 02.12.2018 по 31.03.2021, з 05.04.2021 по 31.07.2021, з 02.08.2021 по 30.09.2021, з 04.10.2021 по 28.02.2022, з 22.03.2022 по 30.04.2022, з 21.05.2022 по 31.05.2022, з 16.07.2022 по 30.09.2022 та з 02.10.2022 по 01.04.2024 зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 (ст. 14, пост. 202, підземні).
Періоди роботи з 01.01.1999 по 26.04.1999, з 01.04.2011 по 02.04.2011, з 01.05.2011 по 03.05.2011, з 01.05.2013 по 01.05.2013, з 01.08.2013 по 01.08.2013, з 01.08.2014 по 05.08.2014, з 01.09.2014 по 05.09.2014, з 01.02.2015 по 02.02.2015, з 01.03.2015 по 06.03.2015, з 01.04.2015 по 02.04.2015, з 01.08.2015 по 01.08.2015, з 01.11.2015 по 01.11.2015, з 01.06.2016 по 01.06.2016, з 01.02.2017 по 03.02.2017, з 01.08.2017 по 01.08.2017, з 01.11.2017 по 02.11.2017, з 01.05.2018 по 01.05.2018, з 01.07.2018 по 05.07.2018, з 01.11.2018 по 01.11.2018, з 01.12.2018 по 01.12.2018, з 01.04.2021 по 04.04.2021, з 01.08.2021 по 01.08.2021, з 01.10.2021 по 03.10.2021, з 01.03.2022 по 21.03.2022, з 01.05.2022 по 20.05.2022, з 01.07.2022 по 15.07.2022, з 01.10.2022 по 01.10.2022 зараховані до страхового стажу, період роботи з 02.04.2024 по 14.08.2024 не зараховано до страхового та пільгового стажу.
Суд звертає увагу, що в даному випадку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, приписи законодавства, що записи у трудовій книжці підтверджують пільговий характер роботи позивача у період з 01.04.2011 по 02.04.2011, з 01.05.2011 по 03.05.2011, з 01.05.2013 по 01.05.2013, з 01.08.2013 по 01.08.2013, з 01.08.2014 по 05.08.2014, з 01.09.2014 по 05.09.2014, з 01.02.2015 по 02.02.2015, з 01.03.2015 по 06.03.2015, з 01.04.2015 по 02.04.2015, з 01.08.2015 по 01.08.2015, з 01.11.2015 по 01.11.2015, з 01.06.2016 по 01.06.2016, з 01.02.2017 по 03.02.2017, з 01.08.2017 по 01.08.2017, з 01.11.2017 по 02.11.2017, з 01.05.2018 по 01.05.2018, з 01.07.2018 по 05.07.2018, з 01.11.2018 по 01.11.2018, з 01.12.2018 по 01.12.2018, з 01.04.2021 по 04.04.2021, з 01.08.2021 по 01.08.2021, з 01.10.2021 по 03.10.2021, з 01.03.2022 по 21.03.2022, з 01.05.2022 по 20.05.2022, з 01.07.2022 по 15.07.2022, з 01.10.2022 по 01.10.2022 та з 02.04.2024 по 14.08.2024, що надає право на включення вищевказаного періоду роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Позовні вимоги в частині зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 27.04.1999 по 04.05.1999 та з 03.06.1999 по 31.03.2011, з 03.04.2011 по 30.04.2011, з 04.05.2011 по 30.04.2013, з 02.05.2013 по 31.07.2019, з 02.08.2013 по 31.07.2014, з 06.08.2014 по 31.08.2014, з 06.09.2014 по 31.01.2015, з 03.02.2015 по 28.02.2015, з 07.03.2015 по 31.03.2015, з 03.04.2015 по 31.07.2015, з 02.08.2015 по 31.10.2015, з 02.11.2015 по 31.05.2016, з 02.06.2016 по 31.01.2017, з 04.02.2017 по 31.07.2017, з 02.08.2017 по 31.10.2017, з 03.11.2017 по 30.04.2018, з 02.05.2018 по 30.06.2018, з 06.07.2018 по 31.10.2018, з 02.11.2018 по 30.11.2018, з 02.12.2018 по 31.03.2021, з 05.04.2021 по 31.07.2021, з 02.08.2021 по 30.09.2021, з 04.10.2021 по 28.02.2022, з 22.03.2022 по 30.04.2022, з 21.05.2022 по 31.05.2022, з 16.07.2022 по 30.09.2022 та з 02.10.2022 по 01.04.2024 задоволенню не підлягають, оскільки дані періоди роботи зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 (ст. 14, пост. 202, підземні).
Матеріали справи містять відомості про наявність у позивача права на призначення пенсії незалежно від віку за Списком №1 згідно постанови КМУ № 202.
Судом у даній справі встановлено, що відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу роботи позивача (пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в) період роботи з 01.04.2011 по 02.04.2011, з 01.05.2011 по 03.05.2011, з 01.05.2013 по 01.05.2013, з 01.08.2013 по 01.08.2013, з 01.08.2014 по 05.08.2014, з 01.09.2014 по 05.09.2014, з 01.02.2015 по 02.02.2015, з 01.03.2015 по 06.03.2015, з 01.04.2015 по 02.04.2015, з 01.08.2015 по 01.08.2015, з 01.11.2015 по 01.11.2015, з 01.06.2016 по 01.06.2016, з 01.02.2017 по 03.02.2017, з 01.08.2017 по 01.08.2017, з 01.11.2017 по 02.11.2017, з 01.05.2018 по 01.05.2018, з 01.07.2018 по 05.07.2018, з 01.11.2018 по 01.11.2018, з 01.12.2018 по 01.12.2018, з 01.04.2021 по 04.04.2021, з 01.08.2021 по 01.08.2021, з 01.10.2021 по 03.10.2021, з 01.03.2022 по 21.03.2022, з 01.05.2022 по 20.05.2022, з 01.07.2022 по 15.07.2022, з 01.10.2022 по 01.10.2022 та з 02.04.2024 по 14.08.2024.
Отже, пільговий стаж позивача (пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в) становить 25 років 2 місяці 14 днів, що є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку.
За наслідками судового розгляду, місцевий суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 р. у справі №200/8521/24 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 р. у справі №200/8521/24 - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 19 червня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                                                     І.В. Сіваченко