Справа № 445/367/25                        Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський О. М. 
Провадження № 33/811/805/25                Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю захисника Сеньківа О.Я., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Сеньківа О.Я. на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 19 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 19.05.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.
Згідно постанови суду  ОСОБА_1 03.02.2025 року о 20 год. 30 хв., в м. Золочеві, по вул. Тернопільська, 7, керував автомобілем марки «Isuzu D MAX», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння шкірних покривів обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння у порядку, передбаченому чинним законодавством відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Захисник Сеньків О.Я. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, вважає постанову суду незаконною та необґрунтовано, при цьому зазначає, що працівниками поліції порушено вимоги законодавства про порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому працівники поліції не мали права проводити огляд ОСОБА_1 . Також захисник зазначає, що долучені відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є неналежними та недопустимими доказами у справі, оскільки є неповними та частина відеозаписів є без звуку. Крім цього, апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.
Розглянувши матеріали справи № 445/367/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №237776 від 03.02.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.2), відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, якими зафіксовано всі необхідні обставини, зокрема спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, який не заперечив, що керував транспортним засобом та повідомив звідки і куди їхав, озвучення причини зупинки транспортного засобу та виявлених ознак алкогольного сп`яніння, пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі в присутності працівників поліції, на що ОСОБА_1 категорично відповів відмовою (а.с.7), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03.02.2025 року, яким засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу (а.с.4), направленням ОСОБА_1 до медичного закладу від 03.02.2025 року для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яким зафіксовано факт відмови останнього від проходження медичного огляду (а.с.5).
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно санкції статті.
Апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.
Апеляційний суд досліджуючи матеріали справи, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими належним чином та апеляційний суд не вбачає жодних підстав не погоджуватися із зазначеними висновками.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
Постанова суду є законна і обґрунтована, винесена законним складом суду, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Сеньківа О.Я., апеляційний суд не знаходить.
       Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Золочівського районного суду Львівської області від 19 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Сеньківа О.Я. – без задоволення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Березюк О.Г.