ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року	Львів	Справа № 260/8315/24 пров. № А/857/17919/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Заверухи О.Б., Матковської З.М.,
за участю секретаря судових засідань –                     Березюка Д.О.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційні скарги Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року (головуюча суддя: Плеханова З.Б., місце ухвалення - м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до   Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними дії та стягнення моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 , 16.12.2025 звернувся до суду з позовом, в якому, просив:
визнати протиправними дії Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 3 304,00 грн без надсилання   йому постанови  про відкриття виконавчого провадження згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»; відповіді на заяву  від 16.07.2024; по скарзі від 31.10.2024; а також на які згідно п. 10 ч. 1 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути звернуто стягнення.
зобов`язати Хустський  відділ державної виконавчої служби у Хустському районі           Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства       юстиції           повернути /перерахувати позивачу кошти в сумі 3304, 00 грн.
стягнути на користь позивача як члена малозабезпеченої сім`ї моральну шкоду  у розмірі місячної мінімальної заробітної плати.
Обґрунтовує позов тим, що відповідач умисно не надав позивачу постанову про відкриття виконавчого провадження, яку згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний був надати рекомендованим поштовим відправленням та не надав відповіді на заяву від 16.07.2024, в тому числі по скарзі від 31.10.2024, в то же час вчинив протиправні дії по стягненню з позивача коштів на загальну суму 3304 грн.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції   при   відкритті та здійсненні виконавчого провадження АСВП 75525798.
Визнано протиправною   та скасовано   постанову Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого провадження АСВП 75525798.
Визнано протиправною бездіяльність   Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо ненаправлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження АСВП 74735388   у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Зобов`язано Хустський відділ державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направити   Тудовші Сергію Панфіловичу постанову про відкриття   виконавчого провадження АСВП 74735388   у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
У решті позовних вимог відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилися Хустське відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та ОСОБА_1 та оскаржили його в апеляційному порядку.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, відповідач посилається на те, що в описовій частині рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 серед іншого встановлено, що: «Виконавче провадження не містить оригіналу постанови від 25.02.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в розмірі 880 грн, оскільки наявною є тільки копія, що не є виконавчим документом в розумінні вищевказаної норми Закону, хоча в матеріалах виконавчого провадження міститься заява заступника начальника управління поліції Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області до Хустського РВ ДВС з додатками: постанова у справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА № 1343538 від 25.02.2024 року». Однак, відповідач зазначає, що виконавчий документ в оригіналі, а саме: постанова у справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА № 1343538 від 25.02.2024, виходячи з того, що виконавче провадження № 75525798 закінчено, керуючись вимогами п. 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», ніяким чином не могла перебувати в матеріалах виконавчого провадження № 75525798 при направлені до суду, адже наслідком закінчення виконавчого провадження з цих підстав є направлення виконавчого документу до органу, що видав виконавчий документ, як це передбачено ч. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, у випадках, передбачених пунктами 1-3,5-7, 9-12, 14-18, 19-1 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, що в свою чергу й було здійснено відділом, про що свідчить наявний в матеріалах провадження супровідний документ від 19.11.2024 до постанови про закінчення виконавчого провадження. Тобто, завчасно до витребування матеріалів виконавчого провадження. Також, слід зазначити, що оригінал постанови ЕГА № 1343538 від 25.02.2024 відсканований та міститься в матеріалах виконавчого провадження № 75525798 в цифровому виді, що можна перевірити за допомогою ідентифікатора доступу до інформації про виконавче провадження – 30563В999Д24. Цей виконавчий документ (постанова у справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА № 1343538 від 25.02.2024 року) після закінчення провадження має перебувати саме в поліції (орган, що видав). Тому, подальші мотиви та норми права застосовані судом першої інстанції при прийняті рішення являються знівельованими і твердження, що в матеріалах виконавчого провадження відсутній оригінал постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА № 1343538 від 25.02.2024, а тому відсутня підстава для винесення всіх постанов державного виконавця у цьому виконавчому провадженні» є необґрунтованими так як виконавчий документ перебував на виконанні у відділі саме до фактичного виконання, а саме до 19.11.2024 й тим самим досягнуто основної функції примусового виконання, а саме виконання рішення.
Стосовно надсилання постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням, то зазначає, що відділ був не належно забезпечений поштово-марочною кореспонденцією протягом 2024 року.
Щодо невиконання приписів ст. 30 Закону 1404-VIII в частині невинесення державними виконавцями відділу постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене, то зазначає, що такий обов`язок на виконавця законодавством не покладений, тим паче, що на момент подачі цього позову боржником, виконавче провадження № 75525798 вже було закінчено, а тому не підлягало об`єднанню і ніяким чином не впливало на процес здійснення виконавчих дій в межах іншого виконавчого провадження або на порушення прав сторін виконавчого провадження.
Просить рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.04.2025  скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, позивач покликається на те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди є незаконним, оскільки відповідач як орган державної влади умисно здійснив протиправні дії, які нанесли йому та його сім`ї моральних страждань.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови від позову про стягнення моральної шкоди та ухвалити нове у цій частині яким стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі місячної мінімальної заробітної плати. Крім цього, просить змінити абзац 4 та 5 резолютивної частини рішення суду першої інстанції та викласти їх в наступній редакції: «визнати протиправними дії Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при відкритті та здійсненні виконавчого провадження АСВП 74735388 та визнати протиправним та скасувати постанову відповідача АСВП 74735388».
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а відповідача підлягає частковому задоволенню. 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази отримання позивачем постанови від 16.04.2024 про відкриття виконавчого провадження АСВП 74735388, яка була направлена супровідним листом теж від 16.04.2024, а інформація про направлення якихось документів   у лютому   2025 року (через 9 місяців!!!), тобто вже під час судового розгляду не є належним доказом спростування обставин, про які зазначає позивач у позовній заяві поданій суду  у грудні 2024 року, оскільки суд перевіряє законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень на час виникнення спірних правовідносин. Вищевказані порушення призвели до   здійснення відповідачем дій та винесення рішень про арешт коштів позивача до того, як   йому було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, що порушило його права як учасника виконавчого провадження надані йому Законом України «Про виконавче провадження».
Також, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання протиправними дії Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції   при   відкритті та здійсненні виконавчого провадження АСВП 75525798, визнання протиправною   та скасування   постанови Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого провадження АСВП 75525798, оскільки   в матеріалах виконавчого провадження відсутній оригінал постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА № 1343538 від 25.02.2024, а тому відсутня підстава для винесення всіх постанов державного виконавця у виконавчому провадженні № 75525798.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до копії постанови від 03.01.2024 серія ЕНА № 1185202 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено  штраф у розмірі 340 грн, в разі несплати протягом 15 днів - подвійний розмір штрафу 680 грн.
Заступником начальника управління поліції Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області 12 квітня 2024 року до Хустського РВ ДВС подано заяву про надсилання для примусового     виконання у порядку ст. 308 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення для стягнення з громадянина ОСОБА_1 штрафу в розмірі 680 грн і додано постанову від 03.01.2024 серія ЕНА № 1185202.
Старшим державним виконавцем Хустського РВ ДВС 16 квітня 2024 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 74735388, в якій зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів  подати декларацію про доходи та стягнуто  виконавчий збір 68 грн., яка направлена супровідним листом  від 16.04.2024.
Начальником відділ Хустського РВ ДВС 22 листопада 2024 року у АСВП № 74735388 винесено постанову про арешт коштів боржника для забезпечення реального виконання  рішення.
Відповідно до копії постанови від 25.02.2024 серія ЕНА № 1343538 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено  штраф у розмірі 880 грн, в разі несплати протягом 15 днів - подвійний розмір штрафу 1760 грн.
На виконанні Хустського РВ ДВС, згідно постанови від 11.07.2024, перебувало виконавче провадження ВП № 75525798 з примусового виконання постанови 25.02.2024 серія ЕНА № 1343538 виданої Хустською РУП ГУНП в Закарпатській області про стягнення з позивача в дохід держави штрафу в розмірі 1760 грн.
Сума боргу (штраф в розмірі) 1760 грн стягнутий 19.11.2024 в повному обсязі та перерахований на користь бюджету Хустського ОТГ.
Не погоджуючись з діями Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при проведені виконавчих дій, позивач звернувся з позовом до суду з цим позовом. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1404-VІІІ, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Частиною 6 ст. 28 Закону № 1404-VІІІ, виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.
Аналіз наведених вище правових норм надає суду апеляційної інстанції підстав для висновку, що копія постанов про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2024 № 74735388. 
Натомість, наявний список згуртованих рекомендованих відправлень за 21.02.2025 з описом (а. с. 74, 75) про направлення на адресу позивача «постанова про відкриття ВП», кількість аркушів 2, тобто більше ніж через 9 місяців з моменту відкриття виконавчого провадження за № 74735388.
Крім цього, з вказаних документів не є можливим встановити, що відповідачем направлялася на адресу позивача саме постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2024 № 74735388, що у свою чергу свідчить про порушення прав позивача як учасника виконавчого провадження, в той час, як позивач заперечує її отримання. 
Щодо покликання відповідача, що відділ був не належно забезпечений поштово-марочною кореспонденцією протягом 2024 року, то на думку суду апеляційної інстанції наведене не може бути підставою про порушення прав позивача як учасника виконавчого провадження. Оскільки боржник має бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання ним копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду. Разом з тим, порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів саме по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, проте ненаправлення виконавцем в установленому законом порядку постанови про відкриття виконавчого провадження може бути підставою для визнання неправомірними таких дій (бездіяльності) державного виконавця. (наведене узгоджується з рішенням Верховного Суду рішенні від 24 лютого 2021 року у справі № 756/9582/14).
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправну бездіяльність Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо ненаправлення ОСОБА_1 постанови про відкриття при  відкритті та здійсненні виконавчого провадження АСВП 74735388  у відповідності до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» та необхідність зобов`язати відповідача направити ОСОБА_1 постанову про відкриття  виконавчого провадження АСВП 74735388.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що розглядаючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність визнати протиправними дії Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  при  відкритті та здійсненні виконавчого провадження АСВП 75525798 та визнав протиправною та скасувати постанову Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого провадження АСВП 75525798, оскільки в матеріалах виконавчого провадження, які витребовувалися судом першої інстанції  у відповідача, відсутній оригінал постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА № 1343538 від 25.02.2024, тобто виконавчого документа на підставі якого було відкрито ВП 75525798, а тому відсутня підстава для винесення всіх постанов державного виконавця у цьому виконавчому провадженні.
Однак, суд апеляційної інстанції вважає такі висновки передчасними, з огляду на таке.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VІІІ, виконавче провадження підлягає закінченню у разі, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Згідно з ч. 3 ст. 39 Закону № 1404-VІІ, у випадках, передбачених  пунктами 1-3,  5-7,  9-12,  14-18,  19-1  частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до копії постанови від 25.02.2024 серія ЕНА № 1343538 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено  штраф у розмірі 880 грн, в разі несплати протягом 15 днів - подвійний розмір штрафу 1760 грн.
На виконанні Хустського РВ ДВС, згідно постанови від 11.07.2024, перебувало виконавче провадження ВП № 75525798 з примусового виконання постанови 25.02.2024 серія ЕНА № 1343538 виданої Хустською РУП ГУНП в Закарпатській області про стягнення з позивача в дохід держави штраф в розмірі 1760 грн.
Сума боргу (штраф) в розмірі 1760 грн, стягнутий 19.11.2024 в повному обсязі та перерахований на користь бюджету Хустського ОТГ.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки виконавче провадження ВП № 75525798 закінчено у зв`язку з його фактичним виконанням, а тому оригінал постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА № 1343538 від 25.02.2024, тобто виконавчий документ на підставі якого було відкрито ВП 75525798 не міг перебувати в матеріалах виконавчого провадження, оскільки відповідно вимог ч. 3 ст. 39 Закону № 1404-VІІ, такий виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження органу який його видав.
Щодо обізнаності позивача з матеріалами виконавчого провадження № 75525798, то суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач був ознайомлений з такими матеріалами в приміщенні скарги Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується відповідним актом (а. с. 57).
Щодо покликання суду першої інстанції на невиконання приписів ст. 30 Закону 1404-VIII в частині не винесення державними виконавцями постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене, то суд апеляційної інстанції вважає такі помилковими. Оскільки, на момент подачі цього позову, виконавче провадження № 75525798 вже було закінчено, а тому не підлягало об`єднанню і ніяким чином не впливало на процес здійснення виконавчих дій в межах іншого виконавчого провадження або на порушення прав сторін виконавчого провадження.
Стосовно стягнення на користь позивача, як члена малозабезпеченої сім`ї, моральної шкоди     у розмірі місячної мінімальної заробітної плати, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
В силу статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
За змістом статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України із цих питань, даних у пункту 9 Постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.
При цьому, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, при вирішенні спору щодо відшкодування моральної шкоди слід дослідити чим підтверджується факт заподіяння особі моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні та в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі оцінюється заподіяна шкода.
Однак, позивач не навів обґрунтувань та доказів того в чому полягає заподіяння йому моральної шкоди, не обґрунтував розміру такої шкоди.
Отже, за відсутності достатніх доказів того, що бездіяльність відповідача спричинила наслідки, які призвели до заподіяння моральної шкоди позивачу, не підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, суд апеляційної дійшов висновку, що така вимога задоволенню не підлягає.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції по суті правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, однак допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права в частині визнання протиправними дії Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  при  відкритті та здійсненні виконавчого провадження АСВП 75525798 та визнання протиправними  та скасування  постанови Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції    виконавчого провадження АСВП 75525798, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови у цій частині.
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
Керуючись ст. ст. 268, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити частково.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі 260/8315/24 в частині визнання протиправними дії Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції   при   відкритті та здійсненні виконавчого провадження АСВП 75525798 та визнання протиправними   та скасувати   постанови Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції       виконавчого провадження АСВП 75525798 скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
У решті рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі 260/8315/24 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено  15.08.25