У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 2757/33025/25-к
провадження №51-3354ск25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року і
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків на підставі ст. 194 КПК.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження на вказану ухвалу слідчого судді.
Захисник оскаржив судове рішення апеляційного суду у касаційному порядку, оскільки вважає його незаконним, а ухвалу слідчого судді такою, що підлягає апеляційному оскарженню.
Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги, додані до неї судові рішення та дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Статтею 309 КПК встановлено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Оскарження в апеляційному порядку ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання вказаними положеннями не передбачено.
Як вбачається з ухвали Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тобто на рішення слідчого судді, яке відповідно до вимог ст. 309 КПК окремому оскарженню не підлягає.
Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Суддя апеляційного суду встановив, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до вимог КПК не підлягає апеляційному оскарженню, та згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК правильно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника.
Колегія суддів звертає увагу на те, що сторона захисту не позбавлена можливості ініціювати перед слідчим суддею питання зміни обов`язків, покладених на підозрюваного, в межах застосованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
З урахуванням наведеного Суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
 
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                               ОСОБА_2                                       ОСОБА_3