ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 р.	Справа № 639/16/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Новобаварського районного суду міста Харкова від 24.03.2025, головуючий суддя І інстанції: Рубіжний С.О., вул. Полтавський шлях, 45, м. Харків, Харківська, 61052, повний текст складено 24.03.25 року по справі № 639/16/25
          за позовом             ОСОБА_1  
          до            Департаменту патрульної поліції                    
          про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Новобаварського районного суду міста Харкова з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд скасувати постанову серії БАА №467979 від 27.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1. ст. 126 КУпАП та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він не керував ТЗ, а тому не є суб`єктом адміністративних правопорушень. Також зазначено, що поліцейський, в порушення наведеної норми, не роз`яснив права позивачу, про що свідчить відсутність його підпису в п. 8 постанови, не  надані для ознайомлення докази, які підтверджують його винуватість. 
Рішенням Новобаварського районного суду міста Харкова від 24.03.2025 позовні вимоги задоволено.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 467979 від 27.12.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 грн.
Справу про адміністративне правопорушення закрито.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484 гривні 48 копійок.
Не погодившись з вказаним рішенням, Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Новобаварського районного суду міста Харкова від 24.03.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що надані до матеріалів справи відеозаписи фіксують порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме наявність забрудненого номерного знака на транспортному засобі та вимогу поліцейського надати для перевірки посвічення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Крім того, факт керування автомобілем позивачем зафіксовано рапортом військовослужбовця, який долучено до постанови. Зазначає, що спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винесена в межах та у спосіб, що передбачено чинним законодавством та скасуванню не підлягає.
Відповідно до положень ч. 4  ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Матеріалам справи встановлено, що 27.12.2024 приблизно о 21 год. 20 хв. в м. Краматорськ по вул. Б. Краматорський біля буд. 30 військовослужбовцем відділення ВІБДР Донецького зонального відділу ВСП молодшим сержантом ОСОБА_2 зупинено автомобіль NISSAN TERANO номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія військовослужбовця ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху України, а саме керування транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, що не дає змоги чітко визначити його символи з відстані 20 м. За порушення правил використання номерних знаків передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
На місце події прибув екіпаж патрульної поліції Циклон 103, у складі інспектора взводу №1 роти №3 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , інспектора взводу №2 роти №3 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 , поліцейського взводу №1 роти №3 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП рядового поліції ОСОБА_5 . Водію запропоновано надати для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, на що позивач відповів, що не має при собі зазначених документів та надав для перевірки поліцейським квиток офіцера на своє ім`я. 
Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.9 в, 2.1 а, 2.1 б ПДР України, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП, поліцейським прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_6 .
Не погодившись з вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях,  відповідно до п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).
Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Згідно з п. 11 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Поліцейський, відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення
Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, оспорювання особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не покладає на уповноважену особу обов`язку зі складення протоколу про таке правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п. 1.10. ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до п. 2.1. "а" ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до постанови серії БАА № 467979 від 27.12.2024, інспектором взводу №2 роти №3 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП лейтенантом поліції Гома О.С. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. 
В тексті постанови зазначені обставини правопорушення, а саме, що 27.12.2024 о 21:26 год. в м. Краматорськ б-р. Крамоторський біля буд. 30 водій ОСОБА_1 керував ТЗ в темну пору доби з неосвітленим та забрудненми НЗ, що не дає можливості чітко встановити символи н.з. з відстані 20 (давдцять) метрів, а також не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтва про державну реєстрацію ТЗ, чим порушив п. 2.9 в, п. 2.1 а, 2.1 б ПДР України. Додані відеозаписи приладів № 412571 та № 472583. В оскаржуваній постанові в графі про роз`яснення прав за ст.268 КУпАП строку оскарження за ст.289 КУпАП міститься записи "З провопорушенням не згоден, автомобілем не керував".
Також матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, офіцером Збройних Сил України.
Колегія суддів враховує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 по справі № 338/1/17 та від 29.04.2020 по справі № 161/5372/17.
На підтвердження правомірності дій поліцейського та вчинення позивачем порушення ч. 1 ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідачем долучено відеозаписи та рапорт.
Відповідно копії рапорту, складеного інсектором відділу ВІБДР Донецького ЗВВСП молодшим сержантом М.Чеботарьовим, останій доповів, що 27.12.2024 під час патрулювання в м. Краматорськ, по бульвару Краматорському поблизу будинку 30 ним зупинено цивільний автомобіль Нісан-Терано н/з НОМЕР_1 під керуванням капітана ОСОБА_1 , під час спілкування з водієм виявлено ознаки алкогольного спяніння, а саме почервоніння очей, характерний запах алкоголю з ротової порожнини. На місце події викликано співробітників поліції для складання адміністративного матеріалу.
Наказом Міністерства оборони України №330 від 01.11.1999 затверджено Положення про органи безпеки дорожнього руху Міністерства оборони України. Зазначеним положенням визначено структуру, завдання, функції та порядок роботи органів безпеки дорожнього руху Міністерства оборони України, обов`язки їх посадових осіб. Пункт 2.3 Положення визначає функції військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку Збройних Сил України (далі – ВІБДР).
Зокрема, однією з функцій ВІБДР є попередження, виявлення і припинення правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, здійснення проваджень у справах про адміністративні правопорушення, учинені водіями військових транспортних засобів, що КУпАП віднесені до компетенції ВІБДР.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 28.05.2020 у справі №524/4668/17 вказано, що суди обґрунтовано не взяли до уваги рапорт інспектора на ім`я начальника УПП у м. Кременчуці Деркача В.В., зважаючи на те, що він є зацікавленою  особою при розгляді цієї справи, а тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин. Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.
Так, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідачем надано до суду відеозаписи камери №472178, №472571 та №472583.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №428/2769/17 вказано, що зміст постанови по справі про адміністративне травопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що постанова серії БАА №467979 від 27 грудня 2024 року, якою позивача притягнуто до відповідальності не містить посилань на технічний засіб 472178, за допомогою яких здійснено відповідні відеозаписи, відтак надані відповідачем до матеріалів справи відеозаписи з таких приладів на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не можуть вважатися належним доказом.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 524/1284/17, який відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом.
При цьому, з оглянутого відеозапису приладу 472571 зафіксовано спілкування позивача, перебуваючого на пасажирському сидінні транспортного засобу, з поліцейським, отже фактично такий доказ фіксує лише процес розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання оскаржуваної постанови та не містить інформації щодо керування позивачем транспортним засобом. З відеозапису приладу 472583 зафіксовано складання рапорту після винесення постанови про притягнення до відповідальності та пред`явлення її для ознаймлення позивачеві.
Верховний Суд в постанові від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а зазначає, що з аналізу частини шостої статті 121 та частини першої статті 126 КУпАП вбачається, що відповідальність водія за порушення цих норм, в тому числі, у зв`язку з неналежністю державного номерного знаку даному транспортному засобу та відсутністю реєстраційного документу, настає у разі керування або експлуатації цим транспортним засобом. Верховний Суд зазначає, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Відповідачем зазначено, що у поліцейського було достатньо підстав вважати, що позивач вчинив адміністартивні правопорушення, а саме керування транспортним засобом з забрудненим номерним знаком. Водію неодноразово пред`явлено вимогу надати для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.
Водночас, надані відповідачем відеозаписи не фіксують фактів вчинення позивачем правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , на відео зафісовано припарковане авто, в салоні якого на передньму пасажирському седінні перебув позивач, який на вимогу поліцейських не надав посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, натомисть пред`явив посвідчення офіцера, беспосередній розгляд справи та ознайомлення з постановою.
Забрунення номерного знака, що не дає змоги чітко визначити його символи з відстані 20 метрів на відео не зафіксовано. 
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Отже, адміністративне правопорушення – це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутні хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Згідно з ч. 1 ст.121-3 КУпАП, керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Колегія суддів зазначає, що частина 1 статті 126 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки відповідні документи. Аналогічно настає й відповідальність за ч.1 ст. 121-3 КУпАП, саме за керування або експлуатація транспортного засобу з номерним знаком неосвітленим, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.
Зі змісту постанови встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності саме за керування транспортним засобом особою яка не має посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб та за керування транспортним засобом із забруднениим та неосвітленим номерниим знаком у темну пору доби. 
При цьому, відповідачем не доведено належними та допустимим доказами вчинення саме позивачем ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху України та що він є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який ним, в даному випадку, не виконано.
Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції  залишити без задоволення.
Рішення Новобаварського районного суду міста Харкова від 24.03.2025 по справі № 639/16/25  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  13.08.2025 року