УХВАЛА

28 липня 2025 року  
м. Київ

справа №260/344/23
адміністративне провадження №К/990/29144/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу адвокатки Глаголи Ганни Петрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 
на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2025 року
у справі № 260/344/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 1- Міністерство оборони України, про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати наступні накази командирів Військової частини НОМЕР_1 : - наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11 червня 2022 р. №71-СТ про самовільне залишення частини ОСОБА_1 в період з 27 травня 2022 року по 25 липня 2022 року; - наказ про усунення з посади та виведення у розпорядження командира батальйону №113-СТ від 14.07.2022 року;
- визнати протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 щодо неприйняття наказів на нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та зобов`язати прийняти накази щодо нарахування додаткової винагороди у відповідності до цієї постанови;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 обчислити та нарахувати, а з ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнути на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за наступні періоди та в наступних розмірах: - в період з 27 травня по 25 липня 2022 року за 59 днів грошове забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, оклад за вислугу років, винагороду за особливості проходження служби, премію); - в період з травня по серпень (включно) 2022 року додаткову винагороду передбачену Постановою КМУ №168 з розрахунку 100000,00 грн., за травень місяць 2022 року пропорційно часу участі у таких діях та заходах та 30000,00 грн., за червень, липень, серпень місяці 2022 року пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати в сумі 5000,00 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями попередніх інстанцій, позивач  звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
09 липня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга разом з клопотанням про поновлення строку на подання касаційної скарги на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду.
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що постанова Восьмого апеляційного суду була проголошена у відкритому судовому засіданні без участі позивача та його представника адвоката Глагола Г.П. 21 травня 2025 року. Повний текст постанови було надіслано на електронну адресу представника адвоката Глагола Г.П.  27 травня 2025 року о 23.44 годині. Місячний строк на подання касаційної скарги спливав 20 червня 2025 року. З 16 червня по 07 липня 2025 року адвокат Глагола Галина Петрівна перебувала у щорічній відпустці. Внаслідок цих обставин касаційна скарга подається 08 липня 2025 року з пропуском місячного строку, передбаченого ч. 1 ст. 329 Кас України.
У зв`язку з вищенаведеним, позивач звертається із клопотанням та просить суд визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк на касаційне оскарження, оскільки пропущення строку подання касаційної скарги зумовлене об`єктивними та незалежними від позивача обставинами. Зокрема, представник позивача - адвокат Глагола Галина Петрівна, яка уповноважена представляти інтереси особи в суді, перебувала у щорічній відпустці у період з 16 червня 2025 року по 07 липня 2025 року що підтверджується копією наказу про відпустку. Позивач не мав іншого представника або процесуальної можливості самостійно підготувати та подати адміністративний позов.
Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).
З огляду на викладене, Суд вважає, що наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки пропуск строку зумовлений об`єктивними та незалежними від позивача обставинами, що унеможливили подання касаційної скарги вчасно.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Так перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження, оскільки суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 08.05.2024 у справі №620/546/23, від 20.08.2024 у справі №420/693/23, від 10.04.2025 у справі №240/30599/23 щодо оплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (квітень-червень 2022 року), щодо виплати за фактичну участь військовослужбовця у бойових діях з розрахунку фактичних днів участі в таких діях та непоширення при цьому Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.
Водночас, скаржник посилається на постанову Великої Палати Верховного суду від 08 лютого 2024 року у зразковій справі № 640/13029/22, постанові Верховного Суду від 06.04.2023 у справі № 260/3564/22 щодо незворотності дії в часі Постанові № 168, а також на постанову Верховного Суду від 06.04.2023 у справі № 260/3564/22 щодо змісту внесених Постановою № 793 змін до Постанови № 168.
Також в касаційній скарзі зазначено, що вона подана на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною другою і третьою статті 353 КАС України, а саме неправильне застосування норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази  (п. 1 ч. 2 ст. 353 КАС України); суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (п. 4 ч. 2 ст. 353 КАС України).
Також скаржник посилається на підпункт в) пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу та зазначає, що оскільки позивач є військовослужбовцем, учасником бойових дій, а тому потребує додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, тому дана справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення як для учасника справи так і для всієї категорії осіб, які мають право на отримання грошової компенсації за належне житло є звільненими в запас з підстав закінчення строку контракту.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.
Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пунктів 1, 4 статті 328 КАС України, а також підпункту в) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Поновити адвокатці Глаголі Ганні Петрівні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на касаційне оскарження рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2025 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвокатки Глаголи Ганни Петрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2025 року у справі №  260/344/23.
Витребувати із Закарпатського окружного адміністративного суду справу №   260/344/23.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                               В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                                     М. В. Білак

                                                                                                                              Ж. М. Мельник-Томенко