ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/1572/19	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року в адміністративній справі №160/1572/19 (головуючий суддя першої інстанції – Кучма К.С.) за позовом  ОСОБА_1 до   Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області   про  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,-
                                              
                                                  ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду     від 13.01.2021 року по вищезазначеній справі позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди задоволено частково, а саме:
визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 періоду з 01.10.2007 р. по 31.12.2010 р. включно, з 01.07.2018 р. по 31.08.2018 р. включно, періоду з 07.06.2014 р. по 10.09.2014 р. включно на пільгових умовах - один місяць служби (страхового стажу) за три та призначенні пенсії з 01.12.2018 року;
зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 період з 01.10.2007 р. по 31.12.2010 р. включно, період з 01.07.2018 р. по 31.08.2018 р. включно, період з 07.06.2014 р. по 10.09.2014 р. включно на пільгових умовах - один місяць служби (страхового стажу) за три.;
зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.12.2018 року про призначення йому дострокової пенсії за віком, з урахуванням висновків суду;
стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 54 000 грн.;
в задоволенні решти позовної заяви – відмовлено;
стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, пов`язані із проведенням судово-психологічної експертизи у розмірі 11 440,80 грн.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 року апеляційну скаргу Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 року по справі №160/1572/19 залишено без змін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 року зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області надати протягом одного місяця з дати отримання копії ухвали звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 року по справі №160/1572/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2022 року прийнято звіт поданий 21.07.2022 року Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 року по справі №160/1572/19, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу в порядку ст.382 КАС України відмовлено.
До суду 16.06.2025 року від позивача надійшла заява в порядку ст.382 КАС України, в якій зазначено, що за результатом чергової письмової скарги на дії відповідача, надійшов лист від  Головного управління ДКС України у Дніпропетровській області, з якого видно, що рішення у цій справі досі не виконано у повному обсязі. У зв`язку з чим, заявник просить суд зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області у 15-денний строк з дня отримання цієї ухвали подати до суду звіт про повне виконання остаточного судового рішення у справі № 160/1572/19, а саме: стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 54 000 грн. та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, пов`язані із проведенням судово-психологічної експертизи у розмірі 11 440,80 грн.
30.06.2025 року до суду від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшли пояснення, в яких зазначено, що на виконання рішення суду від 13.01.2021 року у справі № 160/1572/19 Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області ОСОБА_1 зараховано до страхового стажу для призначення пенсії періоди з 01.10.2007 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2018 року по 31.08.2018 року, а також період проходження військової служби в період бойових дій з 07.06.2014 року по 10.09.2014 року в пільговому обчисленні один місяць служби (страхового стажу) за три. Повторно розглянуто заяву від 22.12.2018 року. про призначення пенсії, з урахуванням вищезазначених періодів, зарахованих до страхового стажу, призначено дострокову пенсію за віком з 22.12.2018 року та нараховано доплату за період з 22.12.2018 року по 30.06.2021 року в сумі 81 994,95 грн.
З питання виконання рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 54 000 грн. та понесених судових витрат, пов`язаних із проведенням судово-психологічної експертизи у розмірі 11 440,80 грн., зазначено наступне.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2015 року № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органам виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Згідно із частиною другою статті 6 Закону України “Про виконавче провадження”, рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів та бюджетних установ, зокрема, судових витрат, виконуються органами Державного казначейства України у Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженому постановою КМУ від 03.08.2011 року № 845 “Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників”. Пунктом 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників визначено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає до органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунку (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунку, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвища, імені, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунку поштового відділення; оригінал виконавчого документу; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції, тощо) який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету). З огляду на викладене вище, ОСОБА_1 у відповідь на його звернення від 22.05.2025 року щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 54 000 грн. та понесених судових витрат, пов`язаних із проведенням судово-психологічної експертизи у розмірі 11 440,80 грн. рекомендовано звернутися до відповідного територіального органу казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 року по адміністративній справі №160/1572/19 – відмовлено. 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскаржив її в апеляційному порядку. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, зобов`язати відповідача надати звіт про повне виконання судового рішення від 13.01.2021 у справі 160/1572/19. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. відповідно до частини четвертої  статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України  відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 312 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, зазначає наступне. 
Згідно із ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Одним із способів судового контролю за виконанням судового рішення є зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 2 ст. 382-1 КАС України).
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. 
Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців (ч. 3 ст. 382-1 КАС України).
Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень (ч. 4 ст. 382-1 КАС України).
Згідно із ч. 1 ст. 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу (ч. 2 ст. 382-3 КАС України).
Відповідно до ч. 4 ст. 382-3 КАС України, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
З аналізу поданої заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та доказів доданих до неї вбачається, що на думку позивача, рішення суду від 13.01.2021 року у справі №160/1572/19 залишається невиконаним в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 54 000 грн. та понесених судових витрат, пов`язаних із проведенням судово-психологічної експертизи у розмірі 11 440,80 грн.
До заяви позивачем долучено лист Головного управління ДКС України у Дніпропетровській області від 05.06.2025 року, в якому зазначено, що Головним управління ДКС України у Дніпропетровській області отримано заяви від 09.06.2021 року №10-16292 та №10-16288 щодо виконання виконавчих листів Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року у справі №160/1572/19 про стягнення з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області моральної шкоди 54 000 грн. та 11 440,80 грн. витрат на проведення судово-психологічної експертизи. 
Також зазначено, що відповідно до п.6 Порядку відповідні заяви ОСОБА_1 щодо стягнення з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області прийняті Головним управлінням до виконання.  Після отримання від боржника відповіді від 16.06.2021 року №0400-010905 6/81645 та №0400-010905-6/81644 про неможливість виконання судового рішення, Головним управлінням ДКС України у Дніпропетровській області відповідно до п.33 Порядку №845 виконавчі документи було постановлено у чергу за бюджетною програмою КПКВК 3504040 про що повідомлено листами від 23.06.2021 року №04-10-10/9638 та №04-10-10/9632. Станом на 05.06.2025 року сума коштів за судовими рішеннями, що надійшли раніше виконавчих документів становить 5 803 162 102,93 грн. (щодо стягнення 54 000 грн.) та 5 803 216 943,73 грн. (щодо стягнення 11 440,80 грн.). Після виконання виконавчих документів, що надійшли раніше, ДКС України здійснить заходи щодо перерахування коштів на користь ОСОБА_1 .
Відповідно до частини 1 статті 2, частин 1, 2, 4 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-VI (далі Закон №4901-VI), держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.
Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.
Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.
Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою КМУ від 03.08.2011 р. № 845 (у редакції постанови КМУ від 30.01.2013 р. № 45) (далі - Порядок № 845), визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.
Відповідно до п.2 Порядку № 845, у цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні: безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів;
боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання;
виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно із п.3 Порядку № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Водночас, відповідно до частин 2, 4 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.
Виконання рішення суду в частині стягнення моральної шкоди та витрат, пов`язаних із проведенням судово-психологічної експертизи врегульовано приписами Закону № 4901-VI та Порядку № 845, покладено на органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та відбуватиметься шляхом безспірного списання коштів з рахунків відповідача, а отже у спосіб та порядок, що перебувають поза межами контролю відповідача-суб`єкта владних повноважень та від його дій або бездіяльності не залежать.
Разом з цим, враховуючи, що органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів не є органами примусового виконання рішень, контроль за виконанням рішення суду в частині стягнення коштів, яке покладено на органи ДКС України, у такому випадку, не регулюється приписами ст.ст.287, 382, 383 КАС України та здійснюється на загальних засадах у позовному провадженні.
Вищезазначене виключає підстави для зобов`язання відповідача подавати звіт щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 року у справі №160/1572/19 в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 54 000 грн. та понесених судових витрат, пов`язаних із проведенням судово-психологічної експертизи у розмірі 11 440,80 грн., оскільки у процедурі виконання рішення суду про стягнення коштів відсутні будь-які дії боржника.
Слід зауважити, що ухвалою суду від 29.07.2022 року раніше вже прийнято звіт поданий 21.07.2022 року Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 року у справі №160/1572/19, та у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу в порядку ст.382 КАС України відмовлено.
Вказана ухвала суду отримана позивачем 25.08.2022 року, та набрала законної сили.
Згідно із частиною другою статті 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відтак, заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 року по адміністративній справі №160/1572/19 задоволенню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.  308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року в адміністративній справі №160/1572/19 – залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року в адміністративній справі №160/1572/19  -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня  проголошення.        
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко