ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року	Львів	Справа № 140/12399/24 пров. № А/857/6161/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Носа С.П.;
суддів:                                                                      Кухтея Р.В., Шевчук С.М.;

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі № 140/12399/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-
суддя у І інстанції                                                            Волдінер Ф.А.,
час ухвалення рішення                                                    не зазначено,
місце ухвалення рішення                                                м. Луцьк,
дата складення повного тексту рішення                       не зазначено,

                                                        В С Т А Н О В И В:          

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася у Волинський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ у Дніпропетровській області), в якому просила визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо неврахування ОСОБА_1 при обчисленні розміру пенсії за віком відповідно          до Закону України «Про державну службу» довідок, виданих Управлінням соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації про складові заробітної плати державного службовця для призначення пенсії від 11.03.2024 за №313/01-21 та №3 14/01-21. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з 11 березня 2024 року здійснити перерахунок та виплату пенсії по віку ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 60% заробітної плати державного службовця на підставі довідок, виданих Управлінням соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації, про складові заробітної плати державного службовця для призначення пенсії від 11.03.2024 за №313/01-21 та №314/01-21 (з урахуванням виплачених сум).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування довідок про складові заробітної для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну службу», виданих Управлінням соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації від 11.03.2024 за №313/01-21 та №314/01-21.
Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 11.03.2024 на підставі довідок про складові заробітної для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації від 11.03.2024 за №313/01-21 та №314/01-21.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач вказує, що здійснити перерахунок пенсії позивачці за нормами Закону України «Про державну службу» на підставі поданих довідок про заробітну плату не має підстав через те, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду не зобов`язано відповідача провести обчислення розміру пенсії на підставі довідок про заробітну плату від 11.03.2024 за №313/01-21 та №314/01-21, виданих Управлінням соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації.
З врахуванням викладеного, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 (справа №140/3350/24) Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 з 11 березня 2024 року на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу». 
11.03.2023 ОСОБА_1 подала до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області заяву про призначення виплати пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». До заяви додано довідки, видані Управлінням соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації від 11.03.2024 №313/01-21 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), в якій зазначено складові заробітної плати позивача на посаді начальникавідділу програмного забезпечення заробітна плата станом на лютий 2024 року: посадовий оклад – 13066,00 грн, надбавка за ранг (5 ранг) - 600,00 грн, надбавка за вислугу років (30%) (за стаж державної служби понад 20 років) – 3919,80 грн, усього – 17585,80 грн та довідку від 11.03.2024 №314/01-21 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. Зазначено, що на всі види складові заробітної плати, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідки видані на підставі особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату.
10.10.2024 відповідач у листі №0300-0306-8/59898 зазначив, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду не зобов`язано відповідача провести обчислення розміру пенсії на підставі довідок про заробітну плату від 11.03.2024 за №313/01-21 та №314/01-21, виданих Управлінням соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації. 
Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх прав.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року, передбачені розділом ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VІІІ.
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VІІІ з 01.05.2016 втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно із пунктами 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно із частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, після 1 травня 2016 року (дати набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015) право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ зберігають лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ та мають передбачені частиною дев`ятою статті 37 Закону №3723-ХІІ страховий стаж і стаж державної служби.
Як встановлено в судовому рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 (справа №140/3350/24), на час набрання чинності Закону №889-VII, а саме станом на 01.05.2016 в силу перерахованих вище норм законодавства позивач перебував на посадах державної служби понад 20 років, а станом на день звернення до відповідача із заявою від 11.03.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» мала стаж державної служби понад 20 років та досягла необхідного пенсійного віку, відтак, суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії державного службовця за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-ХІІ.
Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (пункт 4 Порядку).
Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01 грудня 2015 року, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: «форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2017 року за №180/30048 затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-XII «Про державну службу» (далі - Постанова №1-3).
З матеріалів справи вбачається, що позивач разом із заявою від 11.03.2024 про призначення/перерахунок пенсії надав відповідачу видані Управлінням соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації від 11.03.2024 за №313/01-21 та №314/01-21 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, у яких зазначено посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років та надбавка за інтенсивність праці, премія місячна, інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць).
Вищезазначені довідки складені за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», та містять відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також дані про розмір місячної премії та інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю, які визначені в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії.
На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Таким чином, всі відображені в довідках види оплати праці, - є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач протиправно відмовив у обчисленні розміру пенсії позивачки на підставі довідок про заробітну плату від 11.03.2024 за №313/01-21 та №314/01-21, виданих Управлінням соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).
Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській областізалишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі № 140/12399/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук