ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2068/25 Справа № 204/2649/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Некрасов О. О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 серпня 2025 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Ігнатова Є.Є. на постанову Чечелівського районного суду міста Дніпра від 03 липня 2025 року, відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 

В С Т А Н О В И В:

       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить: 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
       При обставинах, встановлених місцевим судом, 
16 лютого 2025 року о 06 годині 21 хвилині в м. Дніпро на пр. Богдана Хмельницького біля буд. 93, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Daihatsu Terios, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       В апеляційній скарзі:
       - адвокат Ігнатов Є.Є. просить скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
       Вимоги апеляційної скарги по суті мотивує тим, з відеозапису, який міститься в матеріалах справи не вбачається, яка була підстава зупинки транспортного засобу та чи взагалі вона була. Зазначає, що у даному випадку факт зупинки транспортного засобу саме під керуванням ОСОБА_1 відсутній, докази на підтвердження даного факту матеріали справи не містять.
       Окрім цього вказує, що факт керування транспортним засобом жодним чином не може підтверджуватися протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами які знаходяться в матеріалах справи. 
       Звертає увагу, що відеозапис який наявний в матеріалах справи, починається 16.02.2025 року о 06 год. 29 хв. Однак протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 248399 від 16.02.2025 року зазначає що ОСОБА_1 буцімто керував транспортним засобом 16.02.2025 року о 06 год. 21 хв.. Тобто, відеозапис скоригований на 8 хвилин та жодним чином не містить доказів факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . 
       Також вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що слугує визначальною підставою для прийняття рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи. 
       Про час, дату та місце судового засідання ОСОБА_1 та його представник повідомлені належним чином, проте в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.
       Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, виходжу з наступного.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
       З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
       За приписами ст. 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні. 
       При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
       Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
       Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
       Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 248399 від 16 лютого 2025 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом інспектора поліції від 16 лютого 2025 року, згідно якого, було зупинено автомобіль, у водія якого відповідно до якого, ОСОБА_1 , було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та який відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу “Драгер” у встановленому законом порядку; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
       Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
       Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП. 
       При цьому не знайшли свого підтвердження ствердження адвоката в тій частині, що з відеозапису, який міститься в матеріалах справи не вбачається, яка була підстава зупинки транспортного засобу та чи взагалі вона була, оскільки, як було встановлено місцевим судом, що підтверджується відеозаписом, ОСОБА_1 був зупинений та порушення Правил дорожнього руху, а саме проїхав на червоний сигнал світлофору, при цьому не оскаржував неправомірність цієї дії, а також не оспорював факту керування транспортним засобом. 
       Щодо стверджень про нібито фальсифікації відеозапису в частині часових проміжків між складанням протоколу про адміністративне правопорушення, слід зазначити, що дійсно, відеозапис який наявний в матеріалах справи, починається о 06.29 годині, а відповідно протоколу, ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 06.21 годині. В той же час, відеозапис починається не з моменту зупинки транспортного засобу, чого і не спростовував ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, а з моменту спілкування останнього зі співробітниками поліції, а тому, не зафіксований проміжок в 8 хвилин, за наведених вище умов, не є підставою для визнання цього відеозапису недопустимим доказом, оскільки він в достатній мірі відтворює усі обставини справи. 
       Відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, за умови відмови ОСОБА_1  від проходження огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, не є обов`язковим документами, які мають складати поліцейські.
       З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1  правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Накладене на  ОСОБА_1   стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Таким чином, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.        
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу адвоката Ігнатова Є.Є., - залишити без задоволення.
       Постанову Чечелівського районного суду міста Дніпра від 03 липня 2025 року, відносно ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                          О.І. Корчиста