ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 367/3739/22
провадження № 51-434 км 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                           ОСОБА_1 ,
суддів                                     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора                               ОСОБА_5 ,
у режимі відеоконференції
особи, щодо якої закрито
кримінальне провадження      ОСОБА_6 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_7 , яка брала участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 вересня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022111050000168, за обвинуваченням 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецька та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 вересня 2024 року закрито кримінальне провадження, внесене 19 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022111050000168, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 листопада 2024 залишено без зміни ухвалу суду першої інстанції.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про порушення строків досудового розслідування, встановлених статтею 219 КПК України, зазначає, що до закінчення цього строку прокурором 01 березня 2022 року засобами телефонного зв`язку (за допомогою месенджера «Viber») повідомлено підозрюваного і захисника про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів, про що було сформовано відповідне повідомлення, з урахуванням того, що поштовий зв`язок не працював у зв`язку з введенням бойових дій на території Бучанського району Київської області. Після закінчення бойових дій, як стверджує прокурор, підозрюваному та його захиснику неодноразово направлялись повістки про виклик на цю процесуальну дію, проте останні не з`являлись. З огляду на зазначене, прокурор вважає, що ним були вжиті всі заходи для повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування, проте останні зловживали своїми правами, а ОСОБА_6 ще й будучи професійним адвокатом не міг не бути обізнаним про обов`язки учасника кримінального провадження, з огляду на це, ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського суду Київської області від 01 вересня 2022 року стороні захисту було встановлено строк до 15 вересня 2022 року для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. В подальшому, 21 вересня 2022 року стороні захисту було вручено обвинувальний акт, який 23 вересня 2022 року направлено до суду. Стверджує, що строк було закінчено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, шляхом направлення обвинувального акту до суду, оскільки період з 15 по 23 вересня 2022 року входить у двомісячний строк досудового розслідування, водночас його не порушує, оскільки матеріали досудового розслідуванням у порядку ст. 290 КПК України було відкриті за 18 днів до завершення визначеного строку.
Під час касаційного розгляду прокурор підтримала подану касаційну скаргу та просила її задовольнити.
Позиції інших учасників судового провадження
Під час касаційного розгляду ОСОБА_6 заперечив проти задоволення касаційної скарги прокурора. Ствердив, що  рішення судів попередніх інстанцій є законними, вмотивованими та таким, що відповідають вимогам кримінального процесуального закону. Підтвердив, що йому дійсно не було повідомлено про завершення досудового розслідування, попри його перебування за місцем проживання.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно зі ст. 438 КПК України підставою для скасування судового рішення судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Однак за наслідками перегляду у касаційному порядку ухвали місцевого суду, якою кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, та ухвали суду апеляційної інстанції про залишення без змін цього судового рішення таких порушень, не встановлено.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Згідно зі ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч. 2 ст. 113 КПК України).
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
У зв`язку з цим і строк досудового розслідування, передбачений у ст. 219 КПК України, обчислюється з моменту вчинення першої зазначеної процесуальної дії до виконання однієї з перелічених альтернативних процесуальних дій. При цьому, у ч. 2 цієї статті встановлено строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру залежно від ступеню тяжкості злочину, а у ч. 3 - встановлено строки закінчення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру. 
Частина 4 ст.219 КПК Українивстановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.
Згідно зі ч. 5 ст. 294 КПКУкраїни строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Відповідно до ст. 283 КПК Українипрокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Законом України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року ч. 1 ст. 284 КПК України було доповнено пунктом 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. 
Згідно з ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування (ч. 5 ст. 219 КПК України).
Як встановили суди попередніх інстанцій, дане кримінальне провадження було розпочато 19 січня 2022 року, коли до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення за № 12022111050000168.
Після цього, ОСОБА_6 20 січня 2022 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та він набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.
Строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 підлягав закінченню в двомісячний строк, тобто до 20 березня 2022 року. Відомості про зупинення або продовження досудового розслідування матеріали кримінального провадження не містять.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що 01 березня 2022 року прокурор повідомив підозрюваного та захисника про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Цього ж дня слідчий склав (сформував) відповідні письмові повідомлення для сторони захисту про виконання вимог ст. 290 КПК України. Ці повідомлення були направлені лише засобами телефонного зв`язку (за допомогою месенджера «Viber»).
Однак безпосереднє отримання зазначених повідомлень підозрюваним та захисником не відбулося, що підтверджується розпискою про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від 21 вересня 2022 року.
Таким чином, суд з`ясував, що звернення до суду з обвинувальним актом від 21 вересня 2022 року, який складено цього ж дня після закінчення наданого стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, тобто відбулось після закінчення строку досудового розслідування.
З огляду на закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, місцевий суд на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України закрив кримінальне провадження. За наслідками апеляційного перегляду це судове рішення залишено без змін.
Колегія суддів погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій і, відхиляючи доводи, наведені в касаційній скарзі прокурора, виходить з такого.
Процесуальні строки, згідно з визначеним у ст. 113 КПК України поняттям, це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Питання щодо застосування положень ст. 219 КПК України при визначенні строку досудового розслідування раніше було предметом розгляду у судових рішеннях Верховного Суду. Так, у постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 вересня 2021 року сформульовано правовий висновок про те, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду. Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Водночас, положеннями ч. 1 ст. 290 КПК України передбачено, що складанню обвинувального акта передує виконання прокурором або слідчим за його дорученням обов`язку повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Після такого повідомлення сторона захисту має право знайомитися з відповідними матеріалами у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, і строк такого ознайомлення, згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається у строки досудового розслідування. 
Таким чином, у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування. 
З аналізу зазначених положень кримінального процесуального закону слідує, що повідомленням про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у контексті ст. 290 КПК України є безпосередньо сповіщення, доведення до відома підозрюваного та його захисника такої інформації. Через те факт повідомлення цієї інформації стороні захисту має бути належно підтверджений.
Оцінюючи доводи касаційної скарги прокурора, колегія суддів враховує, що 24 лютого 2022 року розпочалося широкомасштабне вторгнення російської федерації в України, в тому числі на напрямку Києва. Це звичайно не могло не вплинути на діяльність правоохоронних органів, нормальну роботу операторів поштового зв`язку та в цілому на можливість належного виконання своїх процесуальних обов`язків всіма учасниками кримінального провадження. Отже ці обставини, зазвичай, необхідно враховувати в подібних ситуаціях.
Суд касаційної інстанції не залишає поза увагою той факт, що за твердженням прокурора сторону захисту, зокрема ОСОБА_6 , було повідомлено про завершення досудового розслідування 01 березня 2022 року через месенджер «Viber», на підтвердження чого були надані скріншоти відповідного повідомлення останньому на його абонентський номер, який було вказано ним у повідомленні про підозру від 20 січня 2022 року. Однак суди першої та апеляційної інстанцій виснували, що жодного підтвердження про те, що ОСОБА_6 ці повідомлення були прочитані матеріали кримінального провадження не містять. З долученої до матеріалів провадження ксерокопії повідомлення з месенджеру «Viber» неможливо зробити беззаперечний висновок, коли саме було отримано чи прочитано це повідомлення.
При цьому, наполягаючи в своїх касаційних скаргах на тому, що повідомлення про завершення досудового розслідування було здійснено в строк досудового розслідування, прокурором не наведено жодного пояснення тому факту, що повідомлення про завершення досудового розслідування ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку були направлені на іншу адресу, ніж та, за якою він проживає. Крім того, захиснику ОСОБА_8 дане повідомлення про завершення досудового розслідування ані засобами поштового зв`язку, ані за допомогою месенджера «Viber» не направлялись.
У кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 місцевий суд установив, що прокурором обвинувальний акт був складений та направлений до суду (21 вересня 2022 року) поза межами строків досудового розслідування, які закінчилися 20 березня 2022 року, про що обґрунтовано зазначено у судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій. Отже, висновки судів про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є правильними.
Зі змісту положень ч. 2 ст. 418, ст. 419 КПК України вбачається, що судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368-380цього Кодексу. В ухвалі суду апеляційної інстанції, окрім іншого, має бути зазначено узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, викладаються докази, що спростовують її доводи.
Апеляційний суд, переглянувши вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за апеляційною скаргою прокурора погодився із висновком суду першої інстанції щодо звернення прокурором із обвинувальним актом до суду поза межами строку досудового розслідування, належним чином обґрунтувавши своє рішення та навів відповідні мотиви прийнятого рішення про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення.
Ухвала апеляційного суду є законною, обґрунтованою та відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судових рішень, не встановлено, а тому касаційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 вересня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а касаційну скаргу прокурора ОСОБА_7 , яка брала участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                           ОСОБА_3