ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2025 року	Львів	Справа № 380/15554/24 пров. № А/857/6484/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Кухтея Р.В., Носа С.П.,
розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року (головуючої судді Хоми О.П., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження у м. Львів повний текст рішення складено 17.01.2025) у справі №380/15554/24 за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та скасування наказів,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Лука Тарас Миколайович, звернувся до суду з позовом до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач-1, ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – відповідач-2, ІНФОРМАЦІЯ_4 ), Військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач-3, в/ч НОМЕР_1 ), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати дії ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо проведення 18.06.2024 медичного огляду ОСОБА_1 неправомірними та визнати протиправною та скасувати довідку ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 № 143/2321 від 18.06.2024 про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби, визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо взяття на військовий облік та призову ОСОБА_1 для проходження військової служби у Збройних Силах України під час проведення загальної мобілізації неправомірними та визнати протиправним та скасувати наказ № 164 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 20.06.2024 в частині мобілізації ОСОБА_1 , визнати дії в/ч НОМЕР_1 щодо призначення та зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 неправомірними та визнати протиправним та скасувати наказ № 175 від 20.06.2024 командира в/ч НОМЕР_1 в частині призначення та зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та приступлення до виконання службових обов`язків за посадою.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року відмовлено в задоволенні позову.
Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що згідно з довідкою №1062 від 05.04.2000, виданою ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 , 1982р.н. визнано "непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку" за статтею 71 "а", що визначають ступінь придатності до військової служби у Збройних Силах України (Додаток № і до Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міноборони України від 04.01.1994 №2). Наголошує, що відповідно до ст. 71а Додатку № 1 до Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міноборони України від 04 01.1994 №2, хвороби хребта та їх наслідки (спондильоз і пов`язані з ним стани, хвороби міжхребцевих дисків, інші захворювання хребта, викривлення та інші набуті деформації хребта - непридатні до військової служби зі зняттям з військового обліку. Відповідно до ч. 9 ст. 14 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у редакції на час виникнення спірних правовідносин на районні (міські) комісії з питань приписки покладаються, серед іншого такі функції: - зняття з військового обліку призовників та взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян, яких: - за станом здоров`я визнано непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час; - раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання; виключення з військового обліку громадян, яких: - за станом здоров`я визнано непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку; - раніше було засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби. На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Наголошує, що відповідна військово-лікарська комісія не мала права проводити огляд ОСОБА_1 , а відповідний ІНФОРМАЦІЯ_7 не мав права проводити мобілізаційні заходи щодо ОСОБА_1 , оскільки останній згідно довідки №1062 від 05.04.2000р. являється визнаним «непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку» за статтею 71 "а", Додатку № 1 до Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міноборони України від 04.01.1994 №2, а чинним законодавством України не передбачена можливості повторної перевірки стану здоров`я та постановки на облік осіб, визнаних непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та після визнання непридатним та виключенням з обліку вказана особа перестає бути військовозобов`язаним назавжди. Відповідна правова позиція простежується у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі №500/4141/22 пров. № А/857/6508/23. Відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", територіальні центри комплектування та соціальної підтримки під час проведення приписки до призовних дільниць, призову на військову службу та проходження зборів, а Центральне управління та регіональні органи Служби безпеки України, відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України - під час призову на військову службу та проходження зборів зобов`язані ознайомити громадян України з їхніми правами та обов`язками згідно з вимогами цього Закону. Звертає увагу, що зі сторони відповідача не було проведено ознайомлення позивача під час призову на військову службу з його правами та обов`язками. Зважаючи на той факт, що позивач не надавав згоди на проходження ВЛК та мобілізації, а навпаки повідомляв та неодноразово доводив до відома відповідачів про наявність довідки про виключення з військового обліку за станом здоров`я, а отже можна прийти до висновку, що, здійснюючи огляд військовою лікарською комісією та подальший призов позивача по мобілізації та призначення (зарахування) останнього до списків частини, відповідачі діяли з порушенням Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення №402. Оскільки дії щодо недотримання обов`язкових процедур щодо відсутності необхідності у проходженні ВЛК та призову на військову службу та направлення позивача на військову службу, що виразились у прийнятті відповідного рішення головою комісії та начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідного командира частини, яким позивача визнано придатним та призвано під час проведення загальної мобілізації для проходження військової служби у Збройних Силах України та зараховано до списків частини, а отже такі дії відповідачів підлягають визнанню неправомірними за рішенням суду та підлягають скасуванню відповідні рішення відповідач в прийнятті за наслідками таких на що в порушення вимог закону не звернуто уваги судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.
У відзиві на апеляційну скаргу Військова частина НОМЕР_1 заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_8 була видана довідка № 1062 (у зв`язку з тимчасовою відсутністю бланків військових квитків), згідно з якою ОСОБА_1 , 1982 р.н., військове звання: рядовий; категорія обліку: І; група обліку: НПО; солдат; № ВОС та код посади: 849669 -А-; найменування посади та ВОС: слюсар по ремонту автомобілів; ступінь придатності до військової служби: не сторойовий, з виключенням з військового обліку; 05.04.2000 призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_9 визнаний «непридатним до військової служби в мирний час з виключенням з військового обліку» за статтею 71 «а» Наказу МО України від 04.01.1994 року № 2; № 207-99. Ідентичні відомості містяться в обліково-послужній картці до довідки № 1062, пункт 24 якої містить запис «визнаний непридатним до служби у мирний час, придатний до нестройової служби у воєнний час».
Медичним оглядом ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 18.06.2024, результати якого відображено у довідці № 143/2321, рядового запасу ОСОБА_1 на підставі статті 64б графи ІІ Розкладу хвороб, графи – ТДВ – визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від № 164 від 20.06.2024 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації», у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» (зі змінами), Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», рядовий ОСОБА_1 призваний на військову службу 20.06.2024, виключений з обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлений у команду НОМЕР_1 згідно з поіменним списком № 1159/9/5081 (пп. 1.1.1. п.1.1.).
Відповідно до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 175 від 20.06.2024 солдат ОСОБА_2 вважається таким, що прибув з ІНФОРМАЦІЯ_10 , з 20.06.2024 зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, призначений на посаду «курсант», ВОС-100 (п.50). Підстава: поіменний список начальника Львівського збірного пункту № 1159/9/6081 від 19.06.2024.
Позивач 04.07.2024 та 08.07.2024 звертався із скаргами щодо можливих неправомірних дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо нього, у відповідь на які ІНФОРМАЦІЯ_11 надіслав лист  № 1159/9/7636 від 13.07.2024, де зазначив: «… З доповіді керівництва ІНФОРМАЦІЯ_5 відомо, що 18.06.2024 під час проведення оповіщення громадян представниками ІНФОРМАЦІЯ_5 спільно з представниками Національної поліції, запрошено громадянина ОСОБА_3 , 1982 р.н., до ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою АДРЕСА_1 для уточнення персональних даних та запропоновано проїхати з ними до ІНФОРМАЦІЯ_5 на що Ви, громадянин ОСОБА_4 погодилися. За результатами звірки персональних даних встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , тобто Ви, проживаєте за адресою АДРЕСА_2 , права на відстрочку від призову на військову службу згідно статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не маєте та відповідно скеровані на медичний огляд військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході цього, Вам видано скерування для проходження ВЛК, яку Ви пройшли 18.06.2024, скарг на погіршення стану здоров`я під час проходження ВЛК, Ви не в`являли (Довідка ВЛК № 143/2321 від 18.06.2024 р. На підставі ст. 64б гр. II Розкладу хвороб, графи -ТДВ- придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони). Під час Вашого перебування в ІНФОРМАЦІЯ_3 заходи фізичного чи психологічного впливу під час здійснення мобілізаційних заходів працівниками РТЦК стосовно Вас не застосовувались, будь-які особисті документи, що посвідчують особу (паспорт громадянина України, водійське посвідчення, тощо), а також мобільний телефон чи інші пристрої під час знаходження на території РТЦК не вилучались. Таким чином, 18.06.2024, Ви отримали повістку на відправку в команду НОМЕР_2 , про що свідчить Ваш підпис на повістці. Враховуючи вище наведене, Ви, військовозобов`язаний ОСОБА_6 , 1982 року народження, ІНФОРМАЦІЯ_4 призвані на військову службу по мобілізації на особливий період та направлені для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 …»
Не погоджуючись із діями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України  встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» (затвердженим Законом України від 03.03.2022 №2105-ІХ) постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Як на момент виникнення спірних правовідносин так і на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено та триває мобілізація.
Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) встановлено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Частиною 5 статті 1 Закону №2232-ХІІ передбачено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Згідно з частиною 10 статті 1 Закону №2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: - прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; - проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; - проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Частиною 2 статті 4 Закону №3543-XII встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
У відповідності до частин 5 та 6 статті 4 Закону №3543-XII вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Механізм організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних встановлено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі – Порядок № 1487).
Відповідно до пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням, поштовим відправленням з оголошеною цінністю з описом вкладення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.
Відповідно до частини 9 статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: 1) допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; 2) призовники - особи, які взяті на військовий облік; 3) військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; 4) військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; 5) резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до статті 33 Закону № 2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини 1 статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.
Статтею 37 Закону № 2232-ХІІ врегульовані підстави для: - взяття на військовий облік та зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (частини перша-п`ята); - виключення з військового обліку у відповідних ТЦК та СП (частина шоста).
Так, зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України: які вибули в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України і стали на військовий облік за новим місцем проживання; які призвані чи прийняті на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; які направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру; які зараховані до військового оперативного резерву; в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України;
Водночас виключенню з військового обліку підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.
Норма пункту 3 частини 6 статті 37 Закону № 2232-ХІІ корелюється з положеннями частини 9 статті 14 цього ж закону, відповідно до яких на районні (міські) комісії з питань взяття на військовий облік покладаються такі обов`язки: - організація і проведення медичного огляду допризовників, які викликаються на комісію, визначення їх придатності для військової служби; - направлення для медичного огляду до комісії з питань направлення для проходження базової військової служби Автономної Республіки Крим, обласних, Київської або Севастопольської міської комісій громадян України, яких визнано непридатними до військової служби за станом здоров`я, та таких, що виявили незгоду з результатами медичного огляду.
Статтею 22 Закону № 3543-XII встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: - військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; - резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; - військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; - військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; - особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Відповідно до частини 6 статті 22 Закону № 3543-XII у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Вимоги, зазначені у частині 6 статті 22 Закону № 3543-XII, щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 згідно із Законом № 3633-IX від 11.04.2024.
Судом встановлено на підставі матеріалів справи, що 18.06.2024 під час проведення оповіщення громадян представниками ІНФОРМАЦІЯ_5 спільно з представниками Національної поліції, ОСОБА_1 , 1982 р.н., запрошено до ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою АДРЕСА_1 для уточнення персональних даних, з чим позивач погодився.
За результатами звірки персональних даних встановлено, що ОСОБА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , права на відстрочку від призову на військову службу згідно статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не має, що зумовило скеровування  на медичний огляд військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Встановлені судом обставини дають підстави стверджувати, що 18.06.2024 з участю позивача мали місце події, які відповідають встановленій частиною 3 статті 22 Закону № 3543-XII процедурі уточнення облікових даних у період проведення мобілізації.
Позивач зазначає, що чинним законодавством України не передбачено можливості повторної перевірки стану здоров`я та постановки на облік осіб, визнаних непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, бо після визнання непридатним та виключення з обліку, вказана особа перестає бути військовозобов`язаною  назавжди.
В той же час, частина 5 статті 1 Закону № 2232-XII в редакції від 12.01.2000 передбачала, що щодо загального військового  обов`язку  громадяни  України  поділяються на такі категорії: - допризовники -  особи,  які  підлягають приписці до призовних дільниць; - призовники - особи, приписані до призовних дільниць; - військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; - військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі.
Згідно з частиною 5 статті 16 Закону № 2232-XII (в редакції від 12.01.2000), відповідно до результатів  медичного  огляду  призовника, моральних і професійних якостей,  а  також  матеріального  і соціального стану призовника та членів його сім`ї районна (міська) призовна комісія виносить і оголошує призовникові рішення: - про придатність до військової служби і призов на військову службу з призначенням до виду (роду військ) Збройних Сил України чи інших військових формувань, а також визначає строк відправлення його на служб до Збройних Сил України чи інших  військових формувань; - про тимчасову непридатність до військової служби і надання відстрочки за станом здоров`я; - про надання відстрочки або звільнення від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтями 17 і 18 цього Закону; - про непридатність за станом здоров`я до військової служби в мирний час,  обмежену здатність до військової служби у воєнний час і зарахування в запас; - про  непридатність  до  військової  служби  з  виключенням  з військового обліку; - про зняття  з  військового  обліку призовників,  які втратили громадянство України.
Згідно з довідкою № 1062, виданою ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , 1982 р.н., має такий ступінь придатності до військової служби: не стройовий, з виключенням з військового обліку; 05.04.2000 призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_9 визнаний «непридатним до військової служби в мирний час з виключенням з військового обліку» за статтею 71 «а» Наказу МО України від 04.01.1994; № 207 від 12.07.1999.
Проте, згідно з пунктом 24 обліково-послужної картки до довідки № 1062 позивач «визнаний непридатним до служби у мирний час, придатний до нестройової служби у воєнний час».
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що відомості довідки № 1062 та обліково-послужної картки до цієї довідки між собою відрізняються, при цьому в обліково-послужній картці до довідки № 1062 відсутні будь-які відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку. Окрім того, матеріали справи не містять відповідного рішення медичної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_9 про непридатність позивача до військової служби з виключенням з військового обліку, на підставі якого було зроблено запис у довідку № 1062 та обліково-послужну картку до неї. Відсутні також і будь-які інші документи щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 станом на момент визначення ступеня придатності призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_9 05.04.2000.
Отже, згідно з вимогами частини 5 статті 16 Закону № 2232-XII (в редакції від 12.01.2000), позивач з 2000 року є непридатним за станом здоров`я до військової (строкової) служби в мирний час та обмежено здатний до військової служби у воєнний час, що зумовлює наявність у нього статусу військовозобов`язаного, а дії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо взяття на військовий облік та призову ОСОБА_1 для проходження військової служби у Збройних Силах України під час проведення загальної мобілізації і наказ № 164 від 20.06.2024 в частині мобілізації ОСОБА_1 є правомірними, а позовні вимоги є необґрунтованими.
Щодо дій ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 18.06.2024 при проведенні медичного огляду ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402   затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Згідно пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пункт 3.1 глави 3 розділу II Положення № 402 передбачає, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.
Згідно з абзацом першим пункту 3.2 глави 3 розділу II Положення № 402, повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП.   
Суд встановив, що 18.06.2024 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 проведено медичний огляд ОСОБА_1 , про що видано довідку № 143/2321, у якій позивачу діагностовано С-подібний сколіоз грудного відділу хребта ІІІ ступеня і на підставі ст.64б гр. ІІ Розкладу хвороб, графи –ТДВ- визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Позивач, як на підставу визнання оскаржуваної довідки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 № 143/2321 від 18.06.2024 протиправною та наполягаючи на її скасуванні, вказує на те, що така прийнята без врахування первинної документації, яку позивач надавав, а медичний огляд відповідачем-1 проводився поверхнево, всупереч вимог Положення № 402.
При цьому, доказів оскарження дій чи бездіяльності ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 до комісії вищого рівня або до суду не надано апелянтом.
Суд звертає увагу на те, що позивач не був позбавлений права надати лікарям ВЛК наявні у нього медичні документи, якими підтверджується наявність у нього захворювань, які унеможливлюють проходження ним військової служби за станом здоров`я, однак не скористався таким правом.
Позивачем не надано таких документів і суду, оскільки долучені до позовної заяви консультативні висновки спеціалістів датовані 18.06.2024, тобто днем видачі оскаржуваної довідки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі № 806/526/16 зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18, від 09.12.2020 у справі № 814/2722/16, від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.
Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 у справі № 160/7153/20 зазначив, що дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.
ВЛК надано виключне право встановлення ступеню придатності до військової служби та вибір формулювань, в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження.
Колегія суддів дійшла висновку, що оскільки судом не встановлено обставин неврахування ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 медичних документів ОСОБА_1 щодо його стану здоров`я під час оформлення спірної довідки № 143/2321 від 18.06.2024, а тому дії ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно проведення 18.06.2024 медичного огляду позивача, а також відсутні підстави для скасування довідки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 № 143/2321 від 18.06.2024 про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби, відповідно позовні вимоги у цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають. Позовні вимоги, які стосуються відповідча-3, є похідними від позовних вимог про оскарження правомірності дій щодо мобілізації позивача, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Апеляційний суд також враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом в постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23, про те, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу. Аналогічно проведення медичного огляду військово-лікарською комісією в порядку, визначеному Положення №402, також не впливатиме на відновлення порушеного права позивача в контексті порушеної процедури призову позивача на військову службу, яка є, власне, предметом спору в цій справі.
Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи та норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, висновки Верховного Суду, колегія суддів вважає, що є правильним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення суду першої інстанції, а зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а тому задоволенню не підлягає.
Доводи апелянта із посиланням на позиції Восьмого апеляційного адміністративного суду є необґрунтованими, оскільки відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника. 
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі №380/15554/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                Р.В. Кухтей

                                                                                            С.П. Нос

Повний текст постанови складено 21.07.2025