Справа № 344/20587/24 
Провадження № 22-ц/4808/714/25 
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В. 
Суддя-доповідач Луганська 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2025 року                                                                        м. Івано-Франківськ 

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Луганської В.М.
суддів Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є.,
за участю секретаря – Гудяк Х.М.
учасники справи
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»
на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2025 року, ухвалене судом у складі судді Мелещенко Л.В.,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
У листопаді 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №285774302 від 15.10.2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.10.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 285774302 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 6050, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплачувати проценти відповідно до умов договору.
15.10.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу кошти у розмірі 6050, 00 грн на його банківську карту № НОМЕР_1 хх-хххх-2630. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав. Станом на момент звернення до суду заборгованість за кредитним договором становить 20122,20 грн.
28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.
28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року.
31.12.2020 року між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року, в якій договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції.
31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року.
31.12.2022 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року.
31.12.2023 року сторони уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.
Предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (пункт 4.1 договору).
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №117 від 19.01.2021 року до договору факторингу з урахуванням додаткових угод до договору факторингу ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 15596, 60 грн.
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01. В подальшому ТОВ ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено ряд додаткових угод, до вказаного договору, якими продовжено строк дфї факторингу до 31.12.2024 року. 
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 285774302 від 15.10.2020 року на загальну суму 20 122 грн.
30.09.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №3009/24, за яким фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу №3009/24 від 30.09.2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №285774302 від 15.10.2020 року на суму 20 122 грн.
Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов кредитного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором №285774302 від 15.10.2020 року, яка становить 20 122 грн, в тому числі: 6049,85 грн - заборгованість по кредиту; 14 072, 15 грн - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом.
Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 122 грн, судовий збір в сумі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 6000, 00 грн.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ТОВ «Юніт Капітал», звернулося до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2025 року та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №285774302 від 15.10.2020 року у розмірі 20 122 грн, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6056, 00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000, 00 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції правильно встановив факт укладення відповідачем кредитного договору з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримання грошових коштів у визначеному розмірі та факт їх неповернення. Водночас, однак дійшов помилкового висновку про не доведення факту відступлення права грошової вимоги.
Скаржник посилається на те, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. З урахуванням всіх додаткових угод, долучених до позовної заяви, строк дії договору закінчується 31 грудня 2024 року.
Пунктом 2.1. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме в реєстрах прав вимоги.
Відповідно до п. 4.1 договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог по формі встановленій у відповідному додатку.
Предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.
19.01.2020 року право вимоги перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», відповідно до підписання Сторонами реєстру прав вимоги № 117, тобто через 3 місяці після укладання кредитного договору. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.
Відповідно до п.5.3.3 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього) визначено, що фактор -ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого з урахуванням додаткових угод до -30.12.2024 року включно.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 20122 грн.
30.09.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу №3009/24, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до п.1.2. договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № 3009/24 від 30.09.2024 року до договору факторингу № 3009/24 від 30.09.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 20122 грн.
Скаржник зазначає, що позивачем надано всі докази на підтвердження правомірності набуття права вимоги.
Звертає увагу суду на те, що договори факторингу в установленому порядку не визнання недійсними та відповідно до ст.204 ЦК України презюмується правомірність правочину.
Скаржник, посилаючись на ст.ст. 512, 514, 1078 Цивільного кодексу України зазначає, що сторони можуть самостійно встановлювати строки для проведення оплати й даний факт не взаємопов`язаний з предметом договору та переходом права вимоги. Посилання суду першої інстанції на недоведеність переходу права вимоги в зв`язку з тим, що позивачем не долучено докази, що підтверджують оплату договорів факторингу є необґрунтованими.
В даних договорах факторингу перехід права вимоги пов`язується не з фактом сплати коштів, а з підписанням Реєстру прав вимог, момент набуття прав визначається не оплатою, а підписанням конкретних документів, які фіксують передачу прав.
Скаржник зазначив, що кредитний договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався, а розрахунок заборгованості, проведений первісним кредитором до відступлення прав вимог, відповідачем не спростований, будь-яких нових нарахувань кредитної заборгованості позивач не провів.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні представник ТОВ «Юніт Капітал» підтримав апеляційну скаргу в межах доводів апеляційної скарги.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Згідно інформації, яка надана ВОМІРМП УДМС в Івано-франківській області (а.с.106) останнє місце реєстрації відповідача  ОСОБА_1 – «знято з реєстрації 12.03.2002 року». Апеляційним судом за останнім місцем реєстрації відповідача направлялася судова повістка повідомлення, яка повернулася з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме викликається до суду через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України, яке повинно бути розміщено не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.
Оскільки місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 не відомо, то відповідач повідомлявся про дату, час та місце судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті судової влади України ( а.с 196,204).
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без відповідача, який повідомленений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал», суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір був укладений 15.10.2020 року, а договір факторингу за умовами якого попередньому фактору ТОВ «Таліон Плюс» передано право вимоги за кредитними договорами, укладено 28.11.2018 року. На момент укладання договору про відступлення права вимоги від 28 листопада 2018 року боргові зобовязання за кредитним договором №285774302 від 15 жовтня 2020 року ще не існували та не могли бути передані новому кредитору на час укладання договору відступлення права вимоги від 28 листопада 2018 року. Суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту переходу права вимоги за кредитним договором №285774302 від 15 жовтня 2020 року від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», що в спростовує наступні переходи права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» факторингу та ТОВ «Юніт Капітал».

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не відповідає встановленим по справі обставинам та вимогам закону, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.10.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 285774302 , відповідно до якого відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 6050 грн строком на 30 днів.
Кредитний договір укладений за допомогою електронного сервісу та підписаний електронним підписом одноразового ідентифікатора, містить усі істотні умови, тому є чинним та обов`язковим для виконання.
Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі 6050 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.3, п. 1.4 або п.1.5 цього договору.
Кредит надається строком на 30 днів (п.1.2 кредитного договору).
Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором №MNV7BV69.
У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 15.10.2020 року зазначені персональні дані позичальника ОСОБА_1 , дата укладення договору 15.10.2020 року, сума кредиту 6050 грн, строк кредиту - 30 днів, номер карти позичальника 5168 -75хх-хххх-2630.
На підтвердження надання кредиту на підставі вказаного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» позивачем надано платіжне доручення від 15.10.2020 року, відповідно до якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було перераховано кошти на рахунок відповідача на суму 6050, 00 грн.
Згідно електронного повідомлення АТ «Таскомбанк» від 08.08.2024 року на виконання договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №48 від 18.07.2019 року, банком було здійснено за дорученням перерахунок коштів, в тому числі і на картку відповідача у розмірі 6050 грн.
28.11.2018 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно п. 1.3 право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Відповідно до п. 1.5. договору факторингу, Реєстр прав вимоги - означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного Реєстру наведена в додатку №1 до договору.
Згідно п. 4.1 договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.
Згідно п. 8.2 договору строк цього договору закінчується 28 листопада 2019 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.
28.11.2019 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої п. 8.2 договору викладено в новій редакції, за яким строк дії цього договору закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.
31.12.2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.
31.12.2021 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 27, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2022 року .
31.12.2022 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №31, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2023 року.
31.12.2023 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 32, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2024 року.
Згідно витягу реєстру прав вимоги №117 від 19.01.2021 року представники ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року підписали реєстр за яким рахується заборгованість за кредитним договором 285774302 від 15.10.2020 року на загальну суму 15596,60 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 6049,85 грн, по відсоткам 9546,75 грн (а.с. 55-56).
05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн фінанс» уклали договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до п. 8.2 якого строк дії цього договору закінчується 04 серпня 2021 року.
03 серпня 2021 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн фінанс» уклали додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, згідно якої сторони домовилися продовжити строк дії договору до 31.12.2022 включно.
30 грудня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн фінанс» уклали додаткову угоду № 3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, згідно якої сторони домовилися продовжити строк дії договору до 30.12.2024 включно .
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31 серпня 2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року в даному реєстрі під № 15089 значиться ОСОБА_1 , за яким значиться заборгованість за кредитним договором 285774302 від 15.10.2020 року на загальну суму 20122 грн , з яких заборгованість по тілу кредиту 6049,85 грн, по відсоткам 14072,15 грн.
30 вересня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 3009/24.
Відповідно до п.1.2. договору факторингу № 3009/24 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
На підставі акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 3009/24 від 30.09.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало, а ТОВ «Юніт Капітал» прийняло реєстр боржників в кількості 1164.
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 30 вересня 2024 року до договору факторингу № 3009/24 в даному реєстрі під № 1443 значиться ОСОБА_1 , кредитний договір 285774302 від 15.10.2020 року на загальну суму 20122 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 6049,85 грн, по відсоткам 14072,15 грн
Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 285774302 від 15.10.2020 року, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 складає 20122 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 6049,85 грн, по відсотках 14072,15 грн.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Як вбачається з матеріалів справи, 15.10.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора.
Зазначений правочин вчинено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Позивачем доведено факт укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору № 285774302 від 15.10.2020 року .
Відповідно до платіжного доручення від 15.10.2020 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перерахувало на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 6050, 00 грн, що підтверджується належними доказами.
Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, погодженому сторонами.
Звертаючись до суду з вказаними позовними вимогами, позивач посилався на те, що до нього перейшло право вимоги до відповідача за договором №285774302 від 15.10.2020 року на підставі договорів факторингу, які були укладені 28.11.2018, 05.08.2020 та 30.09.2024, та на підставі додаткових угод, якими продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, а також на підставі вищевказаних реєстрів прав вимоги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за укладеним договором.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 28.11.2019 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої п. 8.2 договору викладено в новій редакції, за яким строк дії цього договору закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.
31.12.2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.
Пунктом 1.2 договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги.
Відповідно до п. 1.3 договору під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Пунктом 1.5 договору встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору.
Згідно з п. 2.1 розділу 2 договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 8.2. строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 31.12.2021 року, але в будь-якому випадку до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.
31.12.2021 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 27, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2022 року.
31.12.2022 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №31, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2023 року .
31.12.2023 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 32, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2024 року .
Згідно витягу реєстру прав вимоги №117 від 19.01.2021 року представники ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року підписали реєстр за яким рахується заборгованість за кредитним договором №285774302 від 15.10.2020 року на загальну суму 15596,6 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 6049,85 грн, по відсоткам 9546,75 грн (а.с.54-55)
05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн фінанс» уклали договір факторингу № 05/0820-01 відповідно до п. 8.2 якого строк дії цього договору закінчується 04 серпня 2021 року.
Пунктом 2.1 розділу 2 договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року визначено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 1.3 договору факторингу № 05/0820-01 під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Пунктом. 1.5 зазначеного договору факторингу встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до цього договору.
03 серпня 2021 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн фінанс» уклали додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, згідно якої сторони домовилися продовжити строк дії договору до 31.12.2022 включно .
30 грудня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн фінанс» уклали додаткову угоду № 3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, згідно якої сторони домовилися продовжити строк дії договору до 30.12.2024 включно.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 30 травня 2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року в даному реєстрі під № 15089 значиться ОСОБА_1 , за яким значиться заборгованість за кредитним договором №285774302 від 15.10.2020 року на загальну суму 20122 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 6049,85 грн, по відсотках 14072,15 грн.
30 вересня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 3009/24.
Відповідно до п.1.2. договору факторингу № 3009/24 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
На підставі акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 3009/24 від 30.09.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало, а ТОВ «Юніт Капітал» прийняло реєстр боржників в кількості 1194.
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 04 вересня 2024 року до договору факторингу № 3009/24 в даному реєстрі під № 1143 значиться ОСОБА_1 , кредитний договір №285774302 від 15.10.2020 року на загальну суму 20122 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 6049,85 грн, по відсотках 14072,15 грн.
Укладання договорів факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» та між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн Фінанс» до виникнення кредитних правовідносин ОСОБА_1 не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договори факторингу були чинними. При цьому, право вимоги по кредитному договору №№285774302 від 15.10.2020 року були передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «Онлайн фінанс», а в подальшому позивачу ТОВ «Юніт Капітал» на підставі реєстрів, які оформлені належним чином.
При цьому, відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Розділом 4 вказаного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно п. 4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Аналогічні умови зазначено і в договорах факторингу, укладених між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».
Таким чином, умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Такі умови договорів не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки.
Крім того, додатковими угодами, строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється в момент підписання реєстру права вимоги. Реєстри про передачу права вимоги, наявні у матеріалах справи, та є належними доказами щодо передачі відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність позивачем факту відступлення права грошової вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс», і відповідно до наступних кредиторів.
Відповідно до п. 1.1. договору №285774302 від 15.10.2020 року кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі 6050 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику допомога».
Кредит надається строком на 30 днів (п.1.2 кредитного договору).
На підтвердження надання кредиту на підставі вказаного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» позивачем надано платіжне доручення від 15.10.2020 року, відповідно до якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було перераховано кошти на рахунок відповідача на суму 6050, 00 грн.
Як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором заборгованість відповідача за кредитним договором № 285774302 від 15.10.2020 року складає 20122 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 6049,85 грн, по відсоткам 14072,15 грн
З розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки у розмірі 14072,15 грн нараховано у період з 15.10.2020 року по 04.03.2021 року з урахуванняи умов кредитного договору, а саме п.1.1. та. п.4.3 договору. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості за кредитом у розмірі – 20122 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 6049,85 грн, по відсоткам 14072,15 грн
З урахуванням вище викладеного, на підставі ч.1 п.п.1,3,4 ст.376 ЦПК України, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 285774302 від 15.10.2020 року у розмірі 20122 грн, яка складається: 6049,85 грн заборгованість за тілом кредиту, 14072,15 грн - заборгованість за відсотками.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що за подання позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, а за подання апеляційної скарги - 3 633,60 грн.
Враховуючи, що судом апеляційної інстанції задоволено позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422,40 грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 3 633,60 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.
За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу сторона скаржника надала копію договору про надання правової допомоги № 0110 від 01 жовтня 2024 року, що підписано сторонами АО «Тараненко і партнери» та ТОВ «Юніт Капітал».
Відповідно до п 3.3 договору про надання правової допомоги гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 0110 від 01 жовтня 2024 року.
Відповідно до п. 3.4. після належного виконання доручення адвокатське бюро надає клієнту акт прийому-передачі наданих послуг.
Також, позивачем надано протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 0110 від 01 жовтня 2024 року, який є додатком до договору, додаткову угоду № 15 до договору про надання правничої допомоги № 0110 від 01 жовтня 2024 року, а також акт прийому-передачі наданих послуг від 01 жовтня 2024 року.
Актом прийому-передачі наданих послуг від 01 жовтня 2024 року, який є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №№ 0110 від 01 жовтня 2024 року, АБ «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» засвідчили, що виконавець надав, а клієнт отримав такі послуги: складання позовної заяви - 5 000 грн (2 год), вивчення матеріалів справи - 500 грн (1 год), надання усної консультації щодо складання позовної заяви - 500 грн (1 год). Всього надано послуг на загальну суму 6000 грн.
Надавши оцінку доказам щодо понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, врахувавши складність справи, суть спору, характер послуг, а також необхідність дотримання критерію розумності та справедливості, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи у суді першої інстанції є розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.
Стосовно витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
До апеляційної скарги скаржником було долучено акт прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги № 0110 від 01 жовтня 2024 року, яким АБ «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» засвідчили, що виконавець надав, а клієнт отримав такі послуги: складання апеляційної скарги 6000,00 грн. Таким чином, позивачем документально підтверджено та доведено витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції. Заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачем не надано, тому є підстави для стягнення витрат на правничу допомогу.
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції в розмірі 12 000 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити.

Заочне рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 на користь ТОВ «Юніт Капітал», місце знаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10,ЄДРПОУ:43541163 заборгованість за кредитним договором №285774302 від 15.10.2020 року у розмірі 20 122 грн, судові витрати по сплаті судового збору 6 056 грн, витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції в розмірі 6000, 00 грн, витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 6000, 00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26 червня 2025 року.

Головуючий                                   В.М. Луганська

Судді:                                           В.А.Девляшевський

Є.Є.Мальцева