ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №333/7671/24                         Головуючий в 1 інст.Ковальова Ю.В.
Провадження №33/807/158/25                                 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року                                 місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Кофанова А.В. на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 19 серпня 2024 року о 13 годині 05 хвилині у м.Запоріжжя по вул.Оріхівське шосе, 14а, керував транспортним засобом - автомобілем Daewoo Matiz, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Кофанов А.В. просять скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог захисник-адвокат Кофанов А.В. зазначає, що суд в оскаржуваній постанові послався виключно на рапорт працівника поліції та направлення на огляд, які відображають суб`єктивну позицію особи, яка складала протокол, проте судом не було надано жодної оцінки іншим доказам у справі, зокрема поясненням свідка, що був допитаний в суді першої інстанції, та відеозапису події.
Зауважує, що з відеозапису події убачається, що ОСОБА_1 не мав жодних ознак наркотичного сп`яніння.
На думку сторони захисту, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння мав проводитись на місці зупинки транспортного засобу незалежно від того, які ознаки сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) в нього були виявлені, оскільки за єдиною процедурою, і лише у разі відмови особи від огляду чи незгоди з його результатами така особа направляється до закладу охорони здоров`я.
Вказує, що акт огляду працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу не складався. 
Зауважує, що огляд на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не пропонувався, працівник поліції відразу став наполягати на огляді у закладі охорони здоров`я, що свідчить про порушення Порядку направлення водіїв транспортних засобів на огляд. 

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що в рапорті працівника поліції відсутня дата та час зупинки транспортного засобу під його керуванням.
Зауважує, що адміністративні матеріали складались різними працівниками поліції. 
Вказує, що в направленні на огляд не зазначено, який саме спеціальний технічний засіб буде використовуватись при проведенні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. 
Зазначає, що час, відображений у протоколі, не збігається з часом, що відображений на відеозаписі події.
Наголошує, що протокол було складено раніше аніж всі інші адміністративні матеріали. 
Посилається на безпідставну зупинку транспортного засобу під його керуванням.
На думку апелянта, з боку працівників поліції було упереджене ставлення до нього. 
Поверхневий огляд було проведено з порушенням вимог Порядку №1456 та ст.34 Закону України «Про Національну поліцію». 
Наголошує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога.
Вказує, що йому при складанні протоколу не роз`яснювались його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.
Звертає увагу на те, що під час спілкування з працівниками поліції він повідомляв про те, що він потребує консультації адвоката, проте поліцейський повідомив, що він може користуватись послугами адвоката в суді чи де завгодно, але не зараз, тобто йому було відмовлено в реалізації права на захист.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №114456 від 19 серпня 2024 року, з якого убачається, що ОСОБА_1 , 19 серпня 2024 року о 13 годині 05 хвилині у м.Запоріжжя по вул.Оріхівське шосе, 14а, керував транспортним засобом - автомобілем Daewoo Matiz, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 серпня 2024 року;
- у письмових поясненнях ОСОБА_1 від 19 серпня 2024 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Зазначені докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції Домбровського В., згідно з яким, остання доповідає, що під час несення служби в Комунарському районі під час проведення фільтраційних заходів на БП було зупинено транспортний засіб Daewoo Matiz, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився. Стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось. Тимчасовий дозвіл не видавався. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонено шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Про повторність попереджено. Подія фіксувалась на бодікамеру. 
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Згідно з оскаржуваною постановою суду, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив, що в цей день він виїхав з обласної лікарні, на блок-посту його зупинили працівники поліції, з метою огляду автомобіля, оскільки їм здалась поведінка водія дивною, вони запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте він дуже поспішав та запропонував пройти цей огляд в обласній лікарні, поліцейські відмовили йому та склали на нього протокол.
Його захисник-адвокат Кофанов А.В. в суді першої інстанції надав письмове клопотання про закриття провадження у справі, вказавши таке. Після зупинення транспортного засобу поліцейський, звертаючись до його підзахисного, не назвав свою посаду, і на вимогу відмовився пред`явити своє службове посвідчення, після чого й став вимагати проходження медичного огляду. Це підтверджується, зокрема, матеріалами відеозапису, починаючи з часової відмітки 13.14.07. Службове посвідчення поліцейського було пред`явлено вже після висунення вимоги про проходження медичного огляду, після неодноразових прохань ОСОБА_1 . Крім того, з матеріалів того ж відеозапису вбачається, що поліцейський ніяким чином не роз`яснив підстави зупинення транспортного засобу, хоча ОСОБА_1 неодноразово цього вимагав, і лише пропонував його підзахисному самому дійти висновків про ці підстави шляхом вивчення відповідних нормативних актів. Таким чином, при зупиненні автомобіля під керуванням ОСОБА_1 поліцейським були грубо порушені обов`язки, встановлені ч.3 ст.18, ч.3 ст.35 Закону України "Про Національну поліцію". Такі дії поліцейського штучно створили конфліктну ситуацію, обґрунтовано викликали недовіру до його дій та вимог, тобто являли собою провокацію стосовно його підзахисного. Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки сп`яніння, зазначені у протоколі - неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, або поведінка, що не відповідає обстановці. З матеріалів відеозапису ці обставини також не вбачаються, поліцейський ніяким чином їх не зафіксував. Також, зі змісту протоколу та поданих доказів вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога у медичному закладі, при цьому питання про проведення такого огляду на місці зупиненки транспортного засобу поліцейським не порушувалося. Отже, вимога поліцейського відразу провести огляд у закладі охорони здоров`я без його проведення на місці зупинення транспортного засобу являє собою грубе порушення "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", оскільки йде всупереч його імперативних приписів, пов`язана з безпідставними покладенням на водія певних обов`язків та обмеженням його права вільного пересування. Враховуючи наведене, поліцейським був грубо порушений встановлений законодавством порядок огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, а тому відмова (згідно з протоколом) ОСОБА_1 проходити такий огляд не можна вважати правопорушенням. Тобто, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.
При розгляді справи в суді першої інстанції за клопотанням сторони захисту в якості свідка було заслухано ОСОБА_2 , який пояснив, що він, 19 серпня 2024 року їхав з сином з обласної лікарні, їх зупинили працівники поліції, під час зупинки інспектору не сподобалось посвідчення ОСОБА_1 , при цьому інспектор не пояснив причину зупинки, не представився, та запропонував пройти огляд на місті зупинки. Вказав, що у сина не було жодних ознак наркотичного сп`яніння, він би їх помітив, оскільки сам є колишнім державтоінспектором.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційних скаргах, та додатково зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на порушення, допущені працівниками поліції під час проведення його огляду на стан сп`яніння. Зупинка транспортного засобу під його керуванням була безпідставною. Вважає, що працівники поліції належним чином не встановили у нього ознак наркотичного сп`яніння. Його персональні дані незаконно вносились на особисті телефони працівників поліції. Протокол про адміністративне правопорушення складався без його присутності. Всі інші адміністративні матеріали складались колегіально, за участю інших поліцейських. Працівник поліції незаконно провів обшук його автомобіля. Вважає, що працівниками поліції було порушено вимоги щодо складання протоколу. Жодних ознак сп`яніння в нього не було. Зі скаргами на дії працівників поліції він не звертався. На місці телефонував на 102 для того, щоб приїхали інші працівники поліції. Йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, однак зі спливом значного часу після зупинки транспортного засобу. Він проходження огляду він не відмовлявся. 
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційних скаргах, та заявлені самим ОСОБА_1 , при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Стосовно доводів ОСОБА_1 , викладених в апеляційній скарзі, щодо безпідставної зупинки транспортного засобу під його керуванням, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про національну поліцію».
Згідно з наявним в справі відеозаписом події, ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції на блокпосту під час здійснення фільтраційних заходів, що само по собі не свідчить про незаконність дій працівників поліції, з огляду і на те, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року введено воєнний стан в Україні, строк якого в подальшому відповідними Законами неодноразово продовжено.
Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення правового режиму воєнного стану», уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках:
якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;
якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;
якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом;
якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо;
якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;
якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення;
порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.
Викладене узгоджується із Законом України «Про правовий режим воєнного стану».
Отже, матеріали справи містять інформацію про законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . 
Оцінюючи доводи апеляційних скарг сторони захисту щодо порушення працівниками поліції порядку направлення водія ОСОБА_1 на огляд, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735(в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Розділом 2 вказаної Інструкції встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.
Пунктом 12 Розділу 2 Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, що і мало місце у цьому випадку.
З відеозапису події убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку із цим, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній не надавав жодної конкретної відповіді на пропозицію працівників поліції та зміст наявного в матеріалах справи відеозапису свідчить про те, що поведінка водія ОСОБА_1 свідчила про ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим, працівниками поліції на водія ОСОБА_1 було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.
При цьому, ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу (як про це зазначає сторона захисту) не є можливим, з урахуванням його специфіки, в т.ч. необхідності проведення лабораторних досліджень, проведення яких згідно з вказаною Інструкцією, є обов`язковим.
Отже, на думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння направлено останнього на огляд до відповідного медичного закладу, а доводи сторони захисту в т.ч. самого ОСОБА_1 про протилежне є безпідставними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи.
Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписом події.
Зокрема, у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 серпня 2024 року зазначено, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Огляд за допомогою спеціального технічного приладу не проводився у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння. В результатах огляду зазначено, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою.
Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння.
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Версія самого ОСОБА_1 щодо обставин справи, а саме те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, не є переконливою та спростовуються вищевказаними доказами в т.ч. відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано, що поведінка водія ОСОБА_1 свідчила про його ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим, працівниками поліції на водія ОСОБА_1 було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.
З цих самих підстав суд критично оцінює і показання свідка ОСОБА_2 , надані при розгляді справи в суді першої інстанції.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Що стосується доводів ОСОБА_1 , викладених в апеляційній скарзі, про те, що протокол було складено раніше аніж всі інші адміністративні матеріали, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем о 13 год. 05 хв., направлення на огляд щодо ОСОБА_1 оформлено о 13 год. 20 хв., а сам протокол про адміністративне правопорушення складений о 13 хв. 59 хв., після того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, що жодним чином не свідчить про порушення з боку поліцейських, а навпаки вказує на послідовність та правомірність їх дій.
Обставини, на які вказує ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, а саме те, що в рапорті працівника поліції відсутня дата та час зупинки транспортного засобу під його керуванням, та в направленні на огляд не зазначено, який саме спеціальний технічний засіб буде використовуватись вказують на недопустимість наявних в справі доказів.
Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.
Також не погоджується суд апеляційної інстанції з доводами ОСОБА_1 про те, що йому при складанні протоколу не роз`яснювались його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, з огляду на таке.
З відеозапису події убачається, що ОСОБА_1 під час складання протоколу роз`яснювались його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції.
Те, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомляв про те, що він потребує консультації адвоката, проте працівником поліції не був залучений захисник, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції та не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Згідно з наявними матеріалами справи, у цій справі ОСОБА_1 не був особою, до якої було застосовано адміністративне затримання та не відносився до жодної з категорій фізичних осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу згідно з Законом України «Про безоплатну правову допомогу».
За вказаних обставин, порушення права ОСОБА_1 на захист та упередженого ставлення до нього з боку працівників поліції під час оформлення адміністративного матеріалу з матеріалів справи не убачається.
Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався з будь-якими скаргами на дії працівників поліції, суду не надано.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Те, що час, вказаний в протоколі, не збігається з часом, відображеним на відеозаписі (на що звертає увагу ОСОБА_1 ), не є недоліком, який тягне за собою визнання відомостей з протоколу недопустимими доказами, та не свідчить про безпідставність складання самого протоколу і може пояснюватися суто технічними причинами.
Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційні скарги  ОСОБА_1  та його захисника – адвоката Кофанова А.В. залишити без задоволення.
Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 333/7671/24