ПОСТАНОВА                                                     
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                                 
 
23 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 462/6683/24
провадження № 61-5833св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),                 Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 грудня 2024 року у складі судді Ліуша А. І. та постанову Львівського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року у складі колегії суддів: Копняк С. М., Бойко С. М., Ніткевича А. В.,
Короткий зміст позовних вимог
1.            У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І. М., про витребування майна.
2.            Позов обґрунтовано тим, що з 24 серпня 2022 року Державним підприємством «Сетам» (далі - ДП «Сетам») було проведено електронний аукціон (торги) з продажу однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 
3.            Переможцем аукціону стала ОСОБА_2 , яка подала найвищу цінову пропозицію, - 506 400 грн. 
4.            Зазначена квартира була зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, який був підроблений, що підтверджується судовим рішенням у справі № 462/3849/17. 
5.            Вказувала, що оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 липня 2017 ОСОБА_4 на квартиру є недійсним з 12 липня 2017 року і не створює жодних юридичних наслідків, тому у межах процедури стягнення боргу з ОСОБА_4 не можна було проводити торги з продажу квартири, що йому фактично не належала. 
6.            08 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд прийняв постанову у справі № 462/3849/17, відповідно до якої встановив, що спірна квартира формально зареєстрована за ОСОБА_5 , який на час виставлення квартири на торги за його боргом перед ОСОБА_6 не був її власником.
7.            Враховуючи викладене просила суд витребувати від останньої на свою користь квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 17,9 кв. м.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
8.            Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року, позов задоволено.
9.            Витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 .
10.         Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14 березня 2025 року виправлено описки: в резолютивній частині рішення від 11 грудня 2024 року, вказано замість будинку АДРЕСА_3 ; у вступній частині рішення, вказано приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М.; у мотивувальній частині рішення вказано, що приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І. М. в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, будь-яких пояснень на адресу суду не направив.
11.         Додатковим рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 березня 2025 року стягнено з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 10 210,00 грн.
12.         Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що спірна квартира не належала ОСОБА_4 , а тому не могла бути предметом продажу за його боргові зобов`язання.
13.         Суди зазначили, що спірна квартира була зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке було визнано недійсним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 жовтня 2020 року у справі № 462/3849/17, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 25 березня 2021 року. 
14.         Таким чином, суди дійшли висновку, що проведений 24 серпня 2022 року електронний аукціон (електронні торги) з продажу спірного майна був проведений без достатньої правової підстави та грубо порушує права позивачки, які підлягають судовому захисту.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
15.         У травні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .
16.         Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 08 травня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
17.         Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 липня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
18.         У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог.
19.         Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року в справі № 6-1215цс16, у постановах Верховного Суду від 18 січня 2018 року в справі № 198/476/16-ц, від 12 лютого 2018 року в справі № 712/656/15-ц, від 11 липня 2018 року в справі № 381/4482/16-ц, від 29 травня 2019 року в справі № 367/2022/15-ц, від 07 квітня 2020 року в справі № 504/2457/15-ц, від 12 травня 2020 року в справі № 921/730/13-г/З, від 30 червня 2020 року в справі № 19/028-10/13, від 02 листопада 2021 року в справі № 925/1351/19, від 09 листопада 2021 року в справі № 466/8649/16-ц, від 20 вересня 2023 року в справі № 161/15373/21, від 09 грудня 2024 року в справі № 754/446/22 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
20.         Також підставою касаційного оскарження заявниця зазначає порушення норм процесуального права, а саме: недослідження зібраних у справі доказів; встановлення обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
21.         Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що надані ОСОБА_1 докази на підтвердження того, що вона являється двоюрідною сестрою із померлою ОСОБА_7 є неналежними та недопустимими, оскільки такі не доводять родинних зв`язків.
22.         Крім того, заявник вказує, що добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку із порушеннями інших осіб, допущеними в рамках відповідних процедур.
23.         Посилається на те, що ОСОБА_2 є добросовісною набувачкою, яка набула у власність спірну квартиру з публічних торгів, які проведено державним підприємством.
Відзиву на касаційну скаргу не подано
Фактичні обставини справи, встановлені судами
24.         Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 27 грудня 2017 року встановлено факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною сестрою ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
25.         Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 08 грудня 2021 року, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 27 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мацошинської сільської ради Жовківського району Львівської області, яка шляхом реорганізації приєдналася до Жовківської міської ради Львівської області, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами - закрито.
26.         Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 січня 2024 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 27 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 , до Мацошинської сільської ради Жовківського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами - закрито.
27.         В матеріалах справи міститься свідоцтво серії НОМЕР_1 про народження ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), батьками якої значаться ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
28.         Згідно архівної довідки Центрального державного історичного архіву України від 02 серпня 2017 року № Ш-90, у фонді 201 «Греко-католицька митрополича консисторія, м. Львів», у медичній книзі греко-католицької парафії у міській лікарні м. Львова з записами про народження за 1929 рік виявлено інформацію про народження ОСОБА_7 під № 245 ОСОБА_12 , народжена ІНФОРМАЦІЯ_3 і хрещена ІНФОРМАЦІЯ_4 , греко-католицького віросповідання. Батьками значаться: ОСОБА_13 , син ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , народжений у м. Львові та мешкає в ОСОБА_16 . Мати: ОСОБА_17 , дочка ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , народилася в с. Мацошин повіту Жовква.
29.         Згідно довідки від 23 липня 2017 року Церкви покладення чесного пояса Пресвятої ОСОБА_20 , 1880 року народження, та ОСОБА_21 , 1882  року народження, є батьком та матір`ю ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її братів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
30.         Відповідно до архівної довідки Центрального державного історичного архіву України від 10 січня 2024 року № Д-3 у фонді 201 «Греко-католицька митрополича консисторія, м. Львів», у медичній книзі греко-католицької парафії с. Мацошин, повіт Жовква з записами про народження за 1877- 1894, 1896-1938 років виявлений запис № 23 за 1905 рік: ОСОБА_17 ( ОСОБА_24 ) - народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , хрещена 19 червня 1905 року, будинок № НОМЕР_2 греко-католицького віросповідання. Батько: ОСОБА_25 , син ОСОБА_26 ( ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , дівоче прізвище - ОСОБА_29 , місцеві селяни; мати: ОСОБА_30 , донька ОСОБА_31 (Николи) та ОСОБА_32 ( ОСОБА_24 ), дівоче прізвище ОСОБА_33 , місцеві селяни. Вказане також стверджується довідкою з Центрального державного історичного архіву України (м. Львів), метрична книга греко-католицької парафії с. Мацошин, повіт Жовква з записами про народження за 1877-1894, 1896-1938 років.
31.         Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 жовтня 2020 року визнано недійсним заповіт ОСОБА_7 від 05 вересня 1998 року, посвідчений у Домашівській сільській раді Сокальського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі № 22. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 липня 2017 року у спадковій справі № 20/2017, зареєстрований у реєстрі № 3-1357 П`ятої Львівської державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_4 . Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_4 .
32.         Постановою Львівського апеляційного суду від 25 березня 2021 року рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 жовтня 2020 року в частині задоволення позову про визнання права власності скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи: П`ята Львівська державна нотаріальна контора про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_4 - відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.
33.         Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2021 року накладено арешт на об`єкти нерухомого майна: квартира за адресою АДРЕСА_5 , квартира за адресою АДРЕСА_6 , квартира за адресою АДРЕСА_7 , квартира за адресою АДРЕСА_8 , квартира за адресою АДРЕСА_9 , житловий будинок за адресою АДРЕСА_10 , гараж № НОМЕР_3 у ряді №9, що за адресою АДРЕСА_11 у гаражно-будівельному кооперативі № 1, «Ластівка», житловий будинок АДРЕСА_12 , квартира за адресою АДРЕСА_1 , квартира за адресою АДРЕСА_13 .
34.         У вказаній ухвалі судом встановлено, що в процесі досудового розслідування встановлено, що 22 квітня 2016 року ОСОБА_34 видав довіреність на ОСОБА_35 строком дії до 2019 року, в тому числі на право продажу майна. Отже, по вказаному епізоду встановлено, що спадкоємцем ОСОБА_34 ймовірно повідомлено недостовірну інформацію в суді та неправомірно встановлено судом факт родинних відносин між померлою особою, якій належала квартира, та мамою ОСОБА_36 в кримінальному провадженні, що потребує встановлення ролі представника ОСОБА_36 - ОСОБА_35 та встановлення особи ОСОБА_37 , за заявою якого було відкрито спадкову справу.
35.         Також в межах досудового розслідування встановлено незаконне заволодіння квартирою за адресою АДРЕСА_1 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12  липня 2017 року,30 квітня 2021 року нотаріус П`ятої львівської державної нотаріальної контори Кірілова Т. М. внесла до Реєстру відомості про РНОНМ 1298629046101, відповідно до якої власником квартири АДРЕСА_4 став громадянин ОСОБА_4 .
36.         Також у вказаній ухвалі Галицького районного суду м. Львова вказано, що згідно висновку експерта № 6450 від 16 квітня 2020 року підпис від імені ОСОБА_7 , розташований у лінійці «підпис» її заповіту, складений 05 вересня 1998 року, посвідченого секретарем Домашівської сільської ради Г. Г. Пончкою, примірник якого знаходиться на а. с. 25 спадкової справи № 20/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , розпочатої 16 січня 2017 року, закінченої 12 липня 2017 року, виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою. Крім того, відповідно до листа Домашівської сільської ради № 201 від 23 листопада 2018 року Домашівська сільська рада не може підтвердити виготовлення та посвідчення секретарем ради заповіту, складеного 05 вересня 1999 року від імені ОСОБА_7 № 22, оскільки у архіві відсутні документи за цей період.
37.         Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05 липня 2022 року підозрюваному ОСОБА_4 у межах кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358, частинами першою-третьою статті 190 КК України, обрано запобіжний захід - домашній арешт строком на два місяці. 
Так, згідно вказаної ухвали, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 маючи умисел на підробку офіційного документу, який надає права та видається уповноваженими на те органами, а також діючи з корисливих мотивів та метою особистого збагачення шляхом незаконного заволодіння чужим майном, володіючи інформацією про те, що відомості про право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 не внесено до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також відсутність у нього законних підстав на набуття, володіння чи розпорядження таким об`єктом, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, однак не пізніше 23 червня 2017 року, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановлений органом досудового розслідування спосіб, виготовив підроблений офіційний документ у вигляді заповіту № 22, посвідченого Домашівською сільською радою 05 вересня 1998 року, за яким усе майно ОСОБА_7 , заповідається у власність ОСОБА_4 .
38.         Крім цього, проведеним досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 23 червня 2017 року о 16:00 год., перебуваючи у м. Львів, вул. Чупринки, 69, в приміщенні П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, маючи умисел на використання завідомо підробленого офіційного документу у вигляді заповіту № 22, посвідченого Домашівською сільською радою 05 вересня 1998 року, який надає права на спадщину та посвідчується уповноваженим суб`єктом державної реєстрації, а також діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом незаконного заволодіння чужим майном, володіючи інформацією про те, що відомості про право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 не було внесено до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також відсутність у нього законних підстав на набуття, володіння чи розпорядження таким об`єктом, використав такий завідомо підроблений офіційний документ, подавши його разом із заявою про прийняття спадщини за заповітом у П`яту Львівську державну нотаріальну контору з метою привласнення майна ОСОБА_7 .
39.         Також проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 12 липня 2017 року приблизно о 12:30 год., переслідуючи корисливу мету, спрямовану на заволодіння чужим майном, володіючи інформацією про те, що відомості про право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 , а після її смерті - спадкоємцям останньої за законом, за відсутності у нього законних підстав на набуття, володіння чи розпорядження таким об`єктом звернувся до державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кірілової Т. М., що за адресою АДРЕСА_14 шляхом подання письмової заяви та долучення до неї завідомо підроблених документів.
40.         Усвідомлюючи, що державний нотаріус є уповноваженим на вчинення юридично значущих дій, з метою реєстрації права власності щодо об`єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та права власності на нього, 23 червня 2017 року подав ОСОБА_38 завідомо підроблений документ у вигляді заповіту № 22, посвідченого Домашівською сільською радою 05  вересня 1998 року, разом із заявою про прийняття спадщини за заповітом, після чого 12 липня 2017 року подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину та заяву про державну реєстрацію прав та обтяжень.
41.         Надалі, того ж дня, на підставі поданих ОСОБА_4 документів, державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т. М. 12 липня 2017 року прийнято рішення про видачу свідоцтва про право на спадщину № 3-1357, за яким спадкоємцем зазначеного в заповіті № 22 від 05 вересня 1998 року є ОСОБА_4 , та внесено відповідні відомості до спадкового реєстру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
42.         Так, 12 липня 2017 року приблизно о 13:20 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використавши завідомо підроблений документ, усвідомлюючи, що в нього відсутні будь-які офіційні, отримані в установленому чинним законодавством порядку документи, які б посвідчували право власності на квартиру АДРЕСА_4 , діючи шляхом введення в оману особи, уповноваженої на вчинення юридично значущих дій, шахрайським способом заволодів вказаним об`єктом нерухомого майна, чим заподіяв майнову шкоду у великих розмірах спадкоємцеві за законом об`єкта нерухомого майна на загальну суму 263 801 грн.
43.         Ухвалою суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №12022140000000311 від 25  липня 2022 року, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358, частиною третьою статті 190 КК України, направлено для розгляду до Франківського районного суду м. Львова.
44.         Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 08 лютого 2023 року визнано недійсним електронний аукціон (торги) з продажу однокімнатної квартири загальною площею 17, 9 кв. м, що за адресою: АДРЕСА_1 , який був проведений 24 серпня 2022 року, реєстраційний номер лота: 515457, результати якого оформлені протоколом проведення електронного аукціону (торгів) від 24 серпня 2022 року № 575439 Державного підприємства «Сетам». Стягнуто судові витрати.
45.         Постановою Львівського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року рішення Залізничного районного суду м. Львова від 08 лютого 2023 року скасовано, ухвалено нове рішення. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні її позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М., Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсним електронного аукціону (торгів) з продажу однокімнатної квартири, загальною площею 17, 9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , які проведені 24 серпня 2022 року, реєстраційний номер лота: 515457 результати якого оформлені протоколом проведення електронного аукціону (торгів) від 24 серпня 2022 року № 575439 Державним підприємством «Сетам».
46.         Так, згідно протоколу про переможця торгів, а саме: квартири за адресою АДРЕСА_1 - переможцем аукціону стала ОСОБА_2 , яка подала найвищу цінову пропозицію, - 506 400 грн.
47.         Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 31 серпня 2022 року квартира за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .
48.         Згідно відомостей про реєстрацію іншого речового права наявний запис про обтяження № 42942052, згідно якого дата та час державної реєстрації є 02 липня 2021 року, обтяжувачем значиться ГУНП у Львівській області, на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова по справі № 461/9640/20 від 30 червня 2021 року.
49.         Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_1 станом на 14 травня 2024 року на праві власності належить ОСОБА_2 . Також на вказану квартиру накладено арешт, обтяжувачем якого значиться ОСОБА_1 .
50.         Як вбачається з довідки № 3962 з місця про склад сім`ї і реєстрації в квартирі за адресою АДРЕСА_15 , зареєстровано: ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_2 , ОСОБА_41 .
51.         Згідно акту від 26 серпня 2022 року приватного виконавця виконавчого округу Львівської області було проведено електронні торги майна, що належить боржнику ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 3-1357, виданого 12 липня 2017 року П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою.
52.         В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України з повідомленням про те, що квартира за адресою АДРЕСА_1 , перебуває під арештом, а відтак просила припинити торги на сайті ДС «Сетам» лоту № 515457, та звернути увагу на незаконні дії приватного виконавця Білецького І. М.
53.         Відповідно до свідоцтва від 12 квітня 2024 року державний нотаріус П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області посвідчила, що ОСОБА_4 належить на праві власності майно, що складається з квартири адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 12 липня 2017 року П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області за № 3-1357, яка придбана переможцем електронних торгів ОСОБА_2 за суму 506 400 грн, що раніше належало ОСОБА_4 .
54.         Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав від 12 квітня 2024 року квартира в АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_2 .
55.         Згідно роздруківки з сайту setam.net.ua переможцем торгів, а саме житлової нерухомості в АДРЕСА_1 став учасник № 13 ОСОБА_2 , який запропонував 506 400 грн. Також вбачається, що на сайті зазначено відомості про обтяження: арешт нерухомого майна № 42942052 на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/9640/20 від 30 червня 2021 року.
Позиція Верховного Суду
56.         Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
57.         Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
58.         Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
59.         Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
60.         Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
61.         Щодо доводів заявника про те, що судами не враховано надані докази на спростування родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .
62.         З матеріалів справи та Єдиного Державного реєстру судових рішень вбачається, що у вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Мацошинської сільської ради про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
63.         Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 27 грудня 2017 року у справі № 444/2122/17 позов задоволено.
Встановлено факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною сестрою ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалюючи судове рішення місцевий суд встановив наступні обставини:
позивачем згідно паспорта серії НОМЕР_4 , виданого Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 16 червня1998 року, є ОСОБА_1 ;
Позивачу присвоєно прізвище « ОСОБА_42 » внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_43 ІНФОРМАЦІЯ_9 , актовий запис № 77, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 . З  даного свідоцтва вбачається, що дошлюбним прізвищем ОСОБА_1 було « ОСОБА_44 »;
З копії свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що така народилася 14 листопада1952 року про що 28 листопада 1952 року зроблено відповідний запис за № 16, її батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;
Згідно довідки Церкви Покладення Чесного Пояса Пресвятої Богородиці № 7 від  23 липня 2017 року ОСОБА_45 1880 року народження та ОСОБА_21 (в  дівоцтві ОСОБА_46 ), 1882 року народження є батьком та матір`ю ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її братів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;
Тобто батьками ОСОБА_10 , а водночас дідом та бабою позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_45 та ОСОБА_47 ;
Відповідно до архівної довідки від 02 серпня 2017 року № Ш-90 Центрального Державного історичного архіву України, м. Львів (ЦДІАЛ) вбачається, що у фонді 201 «Греко-католицька митрополична консисторія, м. Львів», у метричній книзі греко-католицької парафії у міській лікарні у м. Львові з записами про народження за 1929 рік виявлено інформацію про народження ОСОБА_7 під № 245, а саме те, що ОСОБА_12 народжена, ІНФОРМАЦІЯ_3 і хрещена ІНФОРМАЦІЯ_4 , греко-католицького віросповідання, батьком якої є ОСОБА_13 , мати ОСОБА_17 . В даній довідці вказано, що ОСОБА_17 є дочкою ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , народилася у с. Мацошин повіту Жовква;
Тобто дідом та бабою ОСОБА_7 є ОСОБА_45 та ОСОБА_48 ;
Місцевий суд дійшов висновку, що батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_10 та мати ОСОБА_7 - ОСОБА_17 є рідним братом та сестрою, оскільки мають спільного батька ОСОБА_49 та матір ОСОБА_50 ;
Отже, їх діти: позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є двоюрідними сестрами, мають спільних діда ОСОБА_49 та бабу ОСОБА_51 .
64.         Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 липня 2021 року у справі № 444/2122/17 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 27 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мацошинської сільської ради Жовківського району Львівської області, яка шляхом реорганізації приєдналася до Жовківської міської ради Львівської області, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами закрито.
65.         Постановою Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 444/2122/17 касаційну скаргу ОСОБА_8 залишено без задоволення, ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 липня 2021 року залишено без змін.
66.         Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 січня 2024 року у справі № 444/2122/17 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 27 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мацошинської сільської ради Жовківського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами закрито.
67.         З огляду на викладене колегія суддів виснуває, що рішення, яким становлено факт родинних зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 набрало законної сили.
68.         Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
69.         Докази, на підставі яких суд у справі дійшов висновку про наявність родинних зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , також наявні в справі, яка переглядається, а саме:
архівна довідка від 02 серпня 2017 року № Ш-90 Центрального Державного історичного архіву України, м. Львів (ЦДІАЛ) (т. 1, а. с. 73);
довідки Церкви Покладення Чесного Пояса Пресвятої Богородиці № 7 від 23  липня 2017 року (т. 1, а. с. 74).
70.         Також матеріали справи містять архівну довідку Центрального державного історичного архіву України від 10 січня 2024 року № Д-3, у фонді 201 «Греко-католицька митрополича консисторія, м. Львів», у медичній книзі греко-католицької парафії с. Мацошин, повіт Жовква з записами про народження за 1877- 1894, 1896-1938 років виявлений запис №23 за 1905 рік: ОСОБА_17 ( ОСОБА_24 ) - народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , хрещена 19 червня 1905 року, будинок № НОМЕР_2 греко-католицького віросповідання. Батько: ОСОБА_25 , син ОСОБА_26 ( ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , дівоче прізвище - ОСОБА_29 , місцеві селяни; мати: ОСОБА_30 , донька ОСОБА_31 ( ОСОБА_52 ) та ОСОБА_32 ( ОСОБА_24 ), дівоче прізвище ОСОБА_33 , місцеві селяни. Вказане також стверджується довідкою з Центрального державного історичного архіву України (м. Львів), метрична книга греко-католицької парафії с. Мацошин, повіт Жовква з записами про народження за 1877-1894, 1896-1938 років (т. 1, а. с. 75).
71.         Разом із тим, представник заявника у касаційній скарзі посилається на те, що надані ОСОБА_1 докази на підтвердження того, що вона являється двоюрідною сестрою із померлою   ОСОБА_7 є неналежними та недопустимими, оскільки такі не доводять родинних зв`язків. 
При цьому посилається на те, що у архівній довідці від 10 січня 2024 року, яка була надана за його запитом, батьком ОСОБА_53 був ОСОБА_54 , а не ОСОБА_55 , про що було зазначено у довідці № 7 від 23 липня 2017 року.
72.         Колегія суддів відхиляє вказані посилання з огляду на те, що як у відповіді Церкви покладення чесного пояса Пресвятої Богородиці так і в наданій представником відповідача архівній довідці щодо родинних відносин співпадають усі без винятку дані, а саме: дата і місце народження осіб, їх дівочі імена та прізвища.
73.         При цьому вказана інформація надана з метричної книги греко-католицьклї парафії с. Мацошин повіт Жовква, та обряд хрещення проведений саме у цьому селі та саме в церкві с. Мацошин, що повністю співпадає з довідкою 23 липня 2017 року, яку надала позивачка ОСОБА_1 , як доказ її родинних відносин з померлою ОСОБА_7 .
74.         З огляду на подані сторонами докази як на підставу своїх доводів та заперечень, а також наявність встановлених обставин у справі № 444/2122/17, колегія судді відхиляє посилання заявника на те, що надані ним докази відповідно до частини п`ятої статті 82 ЦПК України спростували подані стороною позивача докази родинних зв`язків та обставини, встановлені у справі № 444/2122/17.
Щодо решти позовних вимог
75.         Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
76.         Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивачка вказувала, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_7 , після смерті якої відкрилась спадщина, а саме спірна квартира, яка була реалізована за підробленими документами особою, яка не мала права розпоряджатись майном, тому, вважала, наявні підстави для витребування квартири.
77.         Спадкування в Україні регулюється основним регулятором приватних відносин, яким є ЦК України (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2023 року в справі № 398/1796/20 (провадження № 61-432сво22)).
78.         До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
79.         Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
80.         Законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024рокув справі № 346/2744/21 (провадження № 61-10543сво23)).
81.         Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).
82.         Відповідно до положень статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
83.         Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом (див. постанову Верховного Суду від 30 липня 2020 року в справі № 752/13695/18 (провадження № 61-6415св19)).
84.         В спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає у нього з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України (див. правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12)).
85.         Спадкоємець який прийняв спадщину може пред`являти віндикаційний позов (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2024 року в справі № 465/4103/21 (провадження № 61-3678св24)).
86.         Судами встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 жовтня 2020 року у справі № 462/3849/17 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи - П`ята Львівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, задоволено.
Визнано недійсним заповіт ОСОБА_7 від 05 вересня 1998 року, посвідчений у Домашівській сільській раді Сокальського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі №22.
Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 липня 2017 року у спадковій справі № 20/2017, зареєстроване у реєстрі №3-1357 П`ятої Львівської державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_4 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_4 .
87.         Постановою Львівського апеляційного суду від 25 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.
Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 жовтня 2020 року в частині задоволення позову про визнання права власності скасувано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа - П`ята Львівська державна нотаріальна контора, про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_4 відмовлено.
88.         Отже, з 25 березня 2021 року набрало законної сили судове рішення, яким заповіт, на підставі якого ОСОБА_4 набув право власності на спірну квартиру, визнано недійсним.
89.         Також судами встановлено, що у вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М., ДП «Сетам» про визнання недійсним електронного аукціону (торгів) з продажу однокімнатної квартири.
90.         Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 08 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсним електронний аукціон (торги) з продажу однокімнатної квартири, загальною площею 17,9 кв. м за адресою АДРЕСА_1 , який був проведений 24 серпня 2022 року, реєстраційний номер лота: 515457, результати якого оформлені протоколом проведення електронного аукціону (торгів) від 24 серпня 2022 року № 575439 ДП «Сетам».
91.         Постановою Львівського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Дяківа В. Б. задоволено.
Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 08 лютого 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
92.         Постановою Верховного Суду від 17 січня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1  задоволено частково.
Постанову Львівського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року змінено у мотивувальній частині шляхом викладення її у частині позовної вимоги  ОСОБА_1  до ОСОБА_4 ,    ОСОБА_6 про визнання недійсними торгів у редакції цієї постанови.
у резолютивній частині шляхом викладення абзацу п`ятого у такій редакції: «компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на користь  ОСОБА_2  судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 518,37 грн».
В іншій частині постанову Львівського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року залишити без змін.
93.         Суд касаційної інстанції за наслідками перегляду справи погодився із висновком апеляційного суду щодо обрання позивачкою неналежного способу захисту порушеного права, а саме те, що остання мала звертатись до суду із відндикаційним позовом, оскільки спірна квартира вибула із власності позивачки спочатку у власність ОСОБА_4 , а потім у власність  ОСОБА_2 .
94.         Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та витребування спірної квартири в ОСОБА_2 .
95.         При цьому суди обґрунтовано посилались на те, що спірна квартира не належала ОСОБА_4 , а тому не могла було предметом продажу за його боргові зобов`язання.
96.         Суди правомірно зазначили, що спірна квартира була зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке було визнано недійсним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 жовтня 2020 року у справі № 462/3849/17, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 25 березня 2021 року. 
97.         Отже, проведені 24 серпня 2022 року електронний аукціон (електронні торги) з продажу спірного майна проведені без достатньої правової підстави та гробу порушує права позивачки, які підлягають судовому захисту шляхом витребування спірного майна на її користь.
98.         Колегія суддів відхиляє доводи заявника про те, що відсутні підстави для витребування спірної квартири, оскільки відповідачка є добросовісним набувачем з огляду на таке.
99.         Так, з публічної та відкритої інформації, під час проведення торгів, відповідачка не могла не знати про те, що квартира, яка продавалась, була обтяжена як правоохоронними органами, так і самою позивачкою. Маючи номер та дату судового рішення, а також інформацію щодо приватного обтяження та безперешкодну можливість перевірити цю інформацію з публічних реєстрів, що є у вільному доступі, відповідачка як учасник торгів цього не зробила. 
100.      Колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідачка не проявила належної обачності, що є нерозумним, та придбала спірну квартиру в особи, яка не мала дійсного правовстановлюючого документа, а отже, обґрунтовано має нести ризик безкомпенсаційної втрати такого майна, що придбане в незаконного власника.
101.      Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати, що оскаржуваними судовими рішеннями порушується право відповідачки на мирне володіння майном.
102.      Доводи заявника про те, що місцевий суд не мав права постановляти ухвалу про виправлення описки від 14 березня 2025 року в частині номеру будинку, у якому знаходиться спірна квартира, відхиляються колегією суддів, оскільки така ухвала постановлена після направлення справи ухвалою апеляційного суду від 27 лютого 2025 року для виправлення описки. При цьому з позовної заяви та поданих сторонами доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень вбачається, що спірним об`єктом є саме квартира АДРЕСА_4 .
103.      Колегія суддів відхиляє посилання заявника на неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду України та Верховного Суду, на які заявник посилається в касаційній скарзі, оскільки, з урахуванням встановлених судами обставин, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не суперечать вказаним висновкам.
104.      При цьому слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
105.      Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
106.      Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального процесуального права. 
107.      Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.            Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.
2.            Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 грудня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                             О. В. Білоконь
 
                                                                                                        О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара
                                                                                                       
                                                                                                        В. В. Шипович